Ухвала
04 червня 2020 року
м. Київ
справа № 526/2285/16-к
провадження № 51-2338 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2017 рокустосовно нього,
встановив:
18 травня 2020 року Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду касаційну скаргу через її невідповідність вимогам п. 4, 5, 6 ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала. 
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 подав доповнення та нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК України не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом самої касаційної скарги не усунув, оскільки вдруге неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу, так як  згідно п. 21 ч.1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК України судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Крім того, сформульовані в касаційній скарзі вимоги так і не узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції, якими він наділений згідно ч. 1 ст. 436 КПК України, а також не навів обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на зміст приписів статей 84, 91, 94, 407, 412 – 414, 419 цього кодексу, у їх взаємозв`язку.
Також у порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України засуджений ОСОБА_5 знову не додав копію судового рішення, що оскаржує. При цьому, оскаржуючи в касаційній скарзі вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2017 року, засуджений додав лише копію іншого судового рішення, а саме копію вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2019 року.
У зв`язку з тим, що в установлений строкзасуджений    ОСОБА_4  не усунув недоліків касаційної скарги, про які було зазначено в ухвалі Суду від 18 травня 2020 року, касаційну скаргу відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України необхідно повернути. 
Згідно із ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, в порядку, передбаченому цим Кодексом. 
Водночас Суд роз`яснює засудженому, що для складання та подання касаційної скарги він може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2017 року стосовно нього– повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                        ОСОБА_3