Ухвала
Іменем України
02 квітня 2020 року
м. Київ
Справа № 241/201/15
Провадження № 51-7368 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року щодо нього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 липня 2018 рокукасаційну скаргу засудженого повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, у зв`язку із тим, що касаційна скарга засудженого подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за клопотанням засудженого не знайшов підстав для його поновлення.
До суду касаційної інстанції засуджений ОСОБА_4 звернувся із повторною касаційною скаргою та з клопотанням про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 426 КПК України, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути засудженому, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, а тому тримісячний строк є достатній для чіткого визначення своїх аргументів, а також окреслення стверджувальної правової позиції по кримінальному провадженню.
Як убачається із змісту касаційної скарги, засуджений, звертаючись зі скаргою до суду касаційної інстанції через п`ять років після постановлення щодо нього судових рішень, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, ставить питання про поновлення йому цього строку, проте взагалі не наводить жодних доводів про причини його пропуску та їх поважність.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Отже, враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 не вказує в касаційній скарзі об`єктивні причини, які б перешкодили йому оскаржити судові рішення у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для його поновлення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому  ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 липня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року щодо нього.
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                   ОСОБА_3