ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2702/20 Справа № 202/6710/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства “Правекс Банк” про стягнення заробітної плати за виконану роботу при суміщенні посад,-
В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ “Правекс Банк” про стягнення заробітної плати за виконану роботу при суміщенні посад.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 07 вересня 2006 року наказом Голови правління АКБ “Правекс Банк” №1140-к від 30 серпня 2006 року його було прийнято на посаду виконуючого обов`язки директора Північного відділення Дніпропетровського філіалу АКБ “Правекс Банк”, а 05 квітня 2006 року переведено з його згоди на посаду директора цього ж відділення. У зв`язку з виробничою необхідністю наказом голови Правління АКБ “Правекс Банк” №2418/1-к від 09 липня 2007 року на нього було тимчасово покладено виконання обов`язків директора Образцовського відділення, з 09 липня 2007 року за його згодою. У зв`язку з виробничою необхідністю наказом голови Правління АКБ “Правекс Банк” №2243-к від 26 лютого 2008 року тимчасово виконання обов`язків директора Новомосковського відділення було покладено на нього - директора Північного відділення, з 26 лютого 2008 року, за його згодою. Наказом голови правління АКБ “Правекс Банк” №1725-к від 29 квітня 2009 року з нього було знято з 30 квітня 2009 року тимчасове виконання обов`язків директора Новомосковського відділення. Наказом голови правління АКБ “Правекс Банк” №2615-к від 25 червня 2009 року у зв`язку з виробничою необхідністю тимчасове виконання обов`язку директора відділення “Дніпропетровська обласна дирекція” було покладено на нього з 25 червня 2009 року за його згодою. Наказом голови правління АКБ “Правекс-Банк” №2914-к від 06 липня 2009 року з нього знято з 06 липня 2009 року тимчасове виконання обов`язків директора відділення “Дніпропетровська обласна дирекція”. У період роботи в АТ “Правекс Банк”, поряд з основною роботою в період з 09 липня 2007 року по 18 липня 2007 року, 26 лютого 2008 року по 30 квітня 2009 року, з 25 червня 2009 року по 06 липня 2009 року він виконував додаткову роботу, за яку у відповідності до законодавства та колективного договору йому не здійснювалась оплата. Оскільки відповідач не виплатив йому вчасно доплату за суміщення професій (посад), вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити йому і компенсацію за порушення строків виплати. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з АТ “Правекс-Банк” на його користь доплату за суміщення професій (посад), з урахуванням компенсації за порушення строків її виплати у загальній сумі 276 963 грн. 93 коп. 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ “Правекс Банк” про стягнення заробітної плати за виконану роботу при суміщенні посад.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 21 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ “Правекс-Банк” просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оплату праці» та ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
       Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
       Згідно ч.1 ст.105 КЗпП України працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.
Згідно ч.2 ст.105 КЗпП України розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.
       Тобто, законодавець чітко визначив, що розмір доплати за суміщення професій (посад) встановлюються колективним договором.
       Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
       У Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 8-рп/щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» роз`яснено, що «...у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, а також усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком».
       З матеріалів справи вбачається 07 вересня 2006 року наказом Голови правління АКБ “Правекс Банк” №1140-к від 30 серпня 2006 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду виконуючого обов`язки директора Північного відділення Дніпропетровського філіалу АКБ “Правекс Банк” (а.с.6).
       Наказом АКБ “Правекс Банк” №1056-к від 05 квітня 2006 року ОСОБА_1 переведено з його згоди на посаду директора Північного відділення Дніпропетровського філіалу АКБ “Правекс Банк” (а.с.7). 
       У зв`язку з виробничою необхідністю наказом голови Правління АКБ “Правекс Банк” №2418/1-к від 09 липня 2007 року на ОСОБА_1 було тимчасово покладено виконання обов`язків директора Образцовського відділення, з 09 липня 2007 року за його згодою (а.с.8). 
       У зв`язку з виробничою необхідністю наказом голови Правління АКБ “Правекс Банк” №2243-к від 26 лютого 2008 року тимчасово виконання обов`язків директора Новомосковського відділення було покладено на ОСОБА_1 - директора Північного відділення, з 26 лютого 2008 року, за його згодою (а.с.11). 
       Наказом голови правління АКБ “Правекс Банк” №1725-к від 29 квітня 2009 року з позивача ОСОБА_1 знято з 30 квітня 2009 року тимчасове виконання обов`язків директора Новомосковського відділення (а.с.12). 
       Наказом голови правління АКБ “Правекс Банк” №2615 - к від 25 червня 2009 року у зв`язку з виробничою необхідністю тимчасове виконання обов`язку директора відділення “Дніпропетровська обласна дирекція” покладено на позивача ОСОБА_1 з 25 червня 2009 року за його згодою (а.с.13). 
       Наказом голови правління АКБ “Правекс-Банк” №2914-к від 06 липня 2009 року з ОСОБА_1 знято з 06 липня 2009 року тимчасове виконання обов`язків директора відділення “Дніпропетровська обласна дирекція” (а.с.14). 
       Наказом директора департаменту управління персоналом ПАТ КБ “Правекс-Банк” № 2713-к від 14 травня 2010 року звільнено ОСОБА_1 , директора з банківського бізнесу Східного регіонального центру роботи з малими та середніми підприємствами, за угодою сторін, за п. 1 ст. 36 КЗпП України, з 17 травня 2010 року, та виплачено компенсацію за 59 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки та додаткову компенсацію у розмірі 2 х посадових окладів (а.с.115).
       У період тимчасового виконання позивачем обов`язків директора Новомосковського відділення АКБ “Правекс Банк” діяли колективні договори від 28 лютого 2006 року та від 15 травня 2008 року.
       У розділі ІІІ колективного договору від 28 лютого 2006 року, зокрема у п.п.3.6, 3.7 зазначено, що додаткова заробітна плата - це винагородження за роботу понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість, особливі умови праці; вона включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені діючим законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (наприклад, доплата за суміжність професій та посад, доплата за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, за високі досягнення, за виконання особливо важливої роботи, компенсації при службових відрядженнях, доплата за роботу у понад основний час, у святкові та неробочі дні, в нічний час, премії та винагороди тощо). Конкретний розмір премій, який не може перевищувати 100 посадових окладів, та перелік працівників, які підлягають преміюванню, визначаються наказом по банку залежно від особистого трудового внеску працівника у загальні результати роботи та погоджуються з профспірковим органом (а.с. 93-101).
       Таким чином, у колективному договорі не встановлено розміру доплат за суміщення, а визначено лише преміювання за виконання таких робіт.
       Колективним договором від 15 травня 2008 року в п.3.6. визначено, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять: надбавки та доплати до посадових окладів за: суміщення професій (посад), виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Згідно п.3.8. даного колективного договору Премії, надбавки та доплати можуть бути загально банківськими. Індивідуальними, систематичними та разовими та встановлюються відповідним наказом. Розмір надбавок та доплат за суміщення професій (посад) та виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи встановлюється відповідним наказом по підприємству, визначається в кожному випадку індивідуально та може складати до 100% посадового окладу тимчасово відсутнього працівника. У випадку виконання роботи тимчасово відсутнього працівника зі звільненням від виконання основних обов`язків (заміщення) – надбавка (доплата) встановлюються у розмірі різниці між посадовими окладами. Розмір премії не може перевищувати ста п`ятдесяти посадових окладів (а.с.32-38).
       Колективним договором визначено, що конкретний розмір доплат за суміщення встановлюється відповідним наказом по підприємству та визначається у кожному випадку індивідуально.
       Встановлено, за період роботи позивача накази про встановлення конкретного розміру надбавки за виконання позивачем обов`язків за суміщенням посад відповідачем не видавалися.
       14 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ “Правекс-Банк” була укладена угода про припинення трудових відносин, відповідно до якої трудові відносини з ОСОБА_1 припиняються з 17 травня 2010 року, та роботодавець виплачує працівникові всю заробітну плату та інші пов`язані з трудовими відносинами виплати за весь період роботи по останній день роботи, включно, включаючи компенсацію за невикористані дні відпустки та інші компенсації, на які працівник має право. Додатково до сум, зазначених у п. 2 угоди, роботодавець зобов`язується виплатити також додаткову компенсацію Працівникові у зв`язку із припиненням трудових відносин у сумі, еквівалентній 2 (двом) заробітним платам працівника.
       Відповідно до п.6 угоди про припинення трудових відносин, працівник ОСОБА_1 зазначив, що він не має ніяких претензій до роботодавця у зв`язку із припиненням трудових відносин.
       Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами у вересні 2019 року, ОСОБА_1 посилався на те, що він у період роботи в АТ “Правекс Банк”, поряд з основною роботою в період з 09 липня 2007 року по 18 липня 2007 року, 26 лютого 2008 року по 30 квітня 2009 року, з 25 червня 2009 року по 06 липня 2009 року виконував додаткову роботу, за виконання якої йому не здійснювалась оплата (а.с.1-5). 
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Відповідач АТ “Правекс Банк” зазначали, що доплата позивачу за суміщення здійснювалася шляхом преміювання.
       В матеріалах справи містяться розрахункові листи, з яких вбачається, за період виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників ОСОБА_1 виплачувались премії, що сторонами у справі не оспорювалося.
       Доплати у вигляді премії за суміщення посад не суперечать умовам колективного договору, які діяли на момент покладання на позивача обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Позивачу при звільненні було виплачено додаткові компенсації в розмірі двох посадових окладів.
       Суду не надано доказів на підтвердження того, що позивачу встановлювалися доплати за суміщення посад, та їх розмір. У вищевказаних наказах про суміщення також не зазначено розміру доплат.
       Крім того, позивачем не зазначено та не підтверджено належними доказами, які саме обов`язки та який обсяг робіт, їх характер та складність він виконував, скільки часу витрачав на їх виконання протягом робочого дня, тощо.
       Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати за виконану роботу при суміщенні посад за вказаний у позовній заяві період часу є недоведеними належними та допустимими доказами, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ “Правекс банк” про стягнення заробітної плати за виконану роботу при суміщенні посад за недоведеністю. 
Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог позивача належними доказами у справі не підтверджуються.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя 
Судді