У Х В А Л А 
28 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 295/6320/19
провадження № 61-1108 ск 20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Петрова Є. В., Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Ясинецькою Надією Михайлівною на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи: ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2019 року Житомирська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. 
Позов обґрунтовує тим, що до Житомирської міської ради надійшли матеріали перевірки ГУ Держгеокадастру у Житомирській області стосовно дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріалами перевірки встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,0333 га, яка знаходиться у нього на праві постійного користування землею та на якій розташований належний йому на праві власності житловий будинок. Окрім даної земельної ділянки, ОСОБА_1 також використовує земельну ділянку житлової та громадської забудови комунальної форми власності площею 0,0224 га, на якій знаходиться самочинно збудований житловий будинок із мансардним поверхом та господарською будівлею. 
Остання земельна ділянка надавалася ОСОБА_1 у тимчасове користування терміном на три роки під подвір`я. Право на цю земельну ділянку не зареєстроване, що є порушенням положень ст.ст.125,126 ЗК України. За наслідками перевірки державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 01 жовтня 2018 року видано припис, відповідно до якого відповідач повинен усунути виявлене порушення земельного законодавства шляхом реєстрації права на земельну ділянку або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0224 га до 02 листопада 2018 року. 
Державним інспектором Держгеокадастру у Житомирській області складений протокол про адміністративне правопорушення та постановою від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.53-1 КУпАП, та накладено стягнення. 
Відповідач сплатив штраф, чим вину в порушенні земельного законодавства визнав. Повторною перевіркою з виконання ОСОБА_1 припису встановлено, що припис не виконаний, а самовільно зайнята земельна ділянка не звільнена.
А тому, позивач просив суд зобов`язати відповідача за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0224 га за адресою: АДРЕСА_1 , з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення житлового будинку та господарської споруди. 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10 вересня 2019 року провадження у справі закрито з підстав, передбачених п.1 частини першої          ст.255 ЦПК України.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спірні відносини у даній справі обумовлені реалізацією позивачем, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин. 
Окрім того, звертаючись до суду із позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки і мотивуючи такий позов порушенням норм та правил, суб`єкт владних повноважень діяв з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів. 
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Житомирська міська рада подала апеляційну скаргу та просила ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року Апеляційну скаргу Житомирської міської ради задоволено, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 вересня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд не погодився з висновками районного суду та вважав, що даний спір пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а тому не відноситься до кола спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
Апеляційний суд виходив з того, що у даному випадку Житомирська міська рада у спосіб, передбачений ЦК та ЗК України, захищала своє речове право, як власник комунальної земельної ділянки та є рівноправним суб`єктом земельних правовідносин.
10 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, у якій скаржник посилаючись на неправильне застосуванням та порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати це судові рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, та вважає, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, оскільки даний спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
За правилами частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Суди встановили, що підставою для звернення Житомирської міської ради із позовом було порушення її законного права власника у праві розпоряджатися спірною земельною ділянкою та використовувати її за призначенням, оскільки відповідач самовільно зайняв дану земельну ділянку комунальної форми власності житлової та громадської забудови шляхом самочинної побудови житлового будинку з мансардним поверхом та господарської будівлі, приймаючи до уваги, що спірна земельна ділянка надавалася під подвір`я в тимчасове користування терміном на три роки та наразі право на яку за відповідачем не зареєстровано.
Отже, позов пред`явлено Житомирською міською радою з підстав порушення ОСОБА_1 права власності територіальної громади міста Житомира на землю. На думку позивача, незаконним наразі зайняттям земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0224 га шляхом самочинного зведення на ній житлового будинку та господарської споруди, відповідач порушив права міської ради на цю земельну ділянку.
Здійснення державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин. Натомість Житомирська міська рада в межах наданих їй законами повноважень такого контролю не здійснювала, відповідних рішень, обов`язкових для виконання відповідачем, не приймала, приписів про усунення порушень не видавала. Приписи видані державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і додержанням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирський області.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що спір, який є предметом цього судового розгляду, пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а тому не відноситься до кола спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, дійшов правильного висновку про скасування ухвали про закриття провадження з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
У даному випадку Житомирська міська рада у спосіб, передбачений ЦК та ЗК України, захищає своє речове право, як власник комунальної земельної ділянки та є рівноправним суб`єктом земельних правовідносин.
Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги, які спростовані постановою суду апеляційної інстанції, а тому вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування.
Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Ясинецькою Надією Михайлівною на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи: ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       Є. В. Петров
 
В. М. Сімоненко
С. П. Штелик