Номер провадження: 33/813/579/20
Номер справи місцевого суду: 494/63/20 
Головуючий у першій інстанції Лебединський С. Й. 
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Ващенко Л.Г., одноособово, за участі секретаря Дубрянської Н.О., з участю ОСОБА_1 і його представника, розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Кузько Василя Васильовича на постанову Березівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року в адміністративній справі про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює у ТОВ Розквіт Агро, проживає в АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Березівського районного суду Одеської області від 20.02.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді тридцяти годин громадських робіт, із ОСОБА_1 на користь держави суд стягнув судовий збір у розмірі 420,40 гривень. 
ОСОБА_1 не погодився із постановою суду від 20.02.2020 року і в особі представника через пошту 27.03.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови суду, посилаючись на поважність причин пропуску строку, постанову суду від 20.02.2020 року скасувати і провадження у справі закрити, зазначаючи про незаконність постанови суду. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначає: 
17.03.2020 року ОСОБА_1 через пошту отримав лист з якого дізнався про існування трьох постанов щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за подію, яка сталась 18.01.2020 року, при цьому, в одній постанові зазначено час друга година ночі, в інших третя година ночі.
Постановою суду від 20.02.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КпАП України. Постанова суду є незаконною, прийнята з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, ст. ст. 251, 252 КУпАП.
Судом першої інстанції при розгляді справи не встановлено обставини за яких було складено незаконний протокол, всупереч логіки та обставинам, матеріали справи не містять жодних доказів існування події вчинення адміністративного правопорушення. Судом не вжито заходів щодо з`ясування наявності взагалі події та не викликано особу у судове засідання.
ОСОБА_1 привезли за викликом швидкої допомоги до Березівської районної лікарні для надання медичної допомоги після отримання ним побутової травми під час перетягування мопеду (який потребує ремонту). Мопед, який не рухався, п`яний ОСОБА_1 тягнув через город від свого товариша після ремонту, як наслідок, ОСОБА_1 зачепився за каміння та впав на мопед. Прибувши у такому стані додому він сказав жінці, що успішно відремонтував мопед, хоча мопед як не працював, так і не працює. Працівники поліції зробили висновки, що ОСОБА_1 їздив на мопеді та вчинив ДТП
Зважаючи на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ні він, ні жінка, ні поліцейські не змогли встановити істину. На виході з поліції Кузько В.В. видали рахунок та сказали сплатити штраф, не повідомивши жодним чином про складання протоколів, які будуть направлятись до суду, ОСОБА_1 згадав лише, що у відділі поліції йому говорили де ставити підпис.
Факт неотримання протоколів та відсутність обізнаності щодо дати судового розгляду, факт отримання поштою постанови є поважним причинами, які об`єктивно виключали можливість вчасно подати апеляційну скаргу, тому, відповідно до ст. 289 КУпАП, є підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Пропущений строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню зважаючи на наступне.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 ч.1 КУпАП).
Справу розглянуто 20.02.2020 року за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 належним чином сповіщався судом про розгляд справи 20.02.2020 року.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1  належним чином не сповіщався судом про розгляд справи 20.02.2020 року, справу розглянуто за його відсутності, копію постанови суду ОСОБА_1 отримав поштою 17.03.2020 року, строк на апеляційне оскарження постанови суду від 20.02.2020 пропущений з поважних причин і підлягає поновленню апеляційним судом.
Постанова суду першої інстанції від 20.02.2020 року підлягає скасуванню з таких підстав.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).
Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями соби, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…. (ст. 251 ч.1 КУпАП).
З матеріалів справи вбачається наступне.
18.01.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201731 про те, що 18.01.2020 року о 02 год. 00 хв. в с. Розквіт Березівського району по вул. Центральній, гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом Альфа Мото без державного номерного знаку, скоїв ДТП та забрав з місця пригоди транспортний засіб, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху (далі-Правила), за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. До протоколу додаються матеріали ДТП (а.с.2).
Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб (ст. 122-4 КУпАП).
У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п.2.10 а Правил).
Суд першої інстанції, обґрунтовуючи наявність складу адміністративного правопорушення у діях  ОСОБА_1  за ст. 122-4 КУпАП, у постанові зазначив, що виходить з протоколу про адміністративне правопорушення серіїДПР18 №201731 від 18.01.2020 року та матеріалів адміністративної справи (а.с.13,14). 
Матеріали справи містять лише протокол серіїДПР18 №201731 від 18.01.2020 року.
ОСОБА_1 , не погоджуючись із постановою суду першої інстанції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, у суді апеляційної інстанції пояснив, що вживав спиртні напої разом зі знайомим ОСОБА_2 , який допомагав йому ремонтувати несправний мотоцикл «Альфа мото». ОСОБА_1 заперечує факт керування мотоциклом і порушення ним п. 2.10 а Правил, стверджуючи, що мотоцикл, який потребував ремонту, котив через город від свого товариша після ремонту. Через те, що він знаходився у стані сп`яніння, зачепився за каміння, впав на мотоцикл і від цього отримав тілесні ушкодження.
Допитана у суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що із ОСОБА_1 перебуває у цивільному шлюбі, 18.01.2020 року ОСОБА_1 пішов до товариша ремонтувати мопед, а потім зателефонував і повідомив, що знаходиться у лікарні. У подальшому ОСОБА_1 розповідав, що вживав з товаришем спиртні напої, а повертаючись додому, котив мопед та впав на нього, отримавши тілесні ушкодження. 
Свідок ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції пояснив, що 18.01.2020 року до нього прийшов ОСОБА_1 і прикотив несправний мопед з метою його ремонту, вони разом вживали спиртні напої, мопед так і не відремонтували, подальші події через сп`яніння не пам`ятає. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 ч.1 КУпАП).
Постанова суду щодо змісту та обґрунтованості не відповідає вимогам ст. 251, 252 КУпАП.
Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів того, 18.01.2020 року о 02 годині в с. Розквіт по вул. Центральній, ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом Альфа Мото без державного номерного знаку, скоїв ДТП та забрав з місця пригоди транспортний засіб, чим порушив п. 2.10 а Правил.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом і порушення п. 2.10 а Правил, тобто залишення місця пригоди. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201731, зважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, сам по собі, не є достатнім доказом для ствердження того, що ОСОБА_1  18.01.2020 року о 02 годині в с. Розквіт по вул. Центральній,керуючи мотоциклом Альфа Мото без державного номерного знаку, скоїв ДТП та забрав з місця пригоди транспортний засіб, чим порушив п. 2.10 а Правил.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).
ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).
Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1  щодо порушення останнім вимог п.2.10 а Правил, тобто залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тому суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо винних дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, всупереч ст. 245 КУпАП, не сприяв своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи, не надав належної оцінки наявним у справі доказам. 
Доводи захисника Кузько В.В. у скарзі, що матеріали справи не містять доказів щодо винних дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, прийняті до уваги і є підставою для скасування постанови суду.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).
Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обгрунтованість винесеної постанови і приймає, у тому числі, рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі (ст. 293 КУпАП).
Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1  щодо порушення ним вимог п.2.10 а Правил, тобто залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Березівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Березівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року – скасувати.
Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення з підстав п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 11.06.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко