Ухвала
 
24 березня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 607/15099/19
провадження № 61-4209ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2019 року у складі судді Грицай К. М. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у складі колегії суддів: Бершадська Г. В., Гірський Б. О., Ткач О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у червні 2019 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.
Позов обґрунтовано тим, що з 11 січня 2001 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у Тернопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області.  У зв`язку з рахунковою помилкою, при проведенні перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року помилково взяті до пенсійної справи дані ОК-5 іншої особи - чоловіка відповідача, внаслідок чого утворилась переплата пенсії в сумі 31 767,97 грн за період з 01 липня 2017 року по 31 травня 2019 року. Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1  на свою користь безпідставно набуті кошти у розмірі 31 767,97 грн.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області відмовлено.
Вирішуючи спір суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності рахункової помилки (висновку ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо) згідно яких можна було б відстежити шлях та причини виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилка, пов`язана з неналежним виконанням обов`язків службовою особою відповідальною за обчислення та нарахування пенсії.
 
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області 20 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у вищевказаній справі.
У своїй касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи те, що касаційна скарга подана 20 лютого 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в редакції Закону № 460-ІХ.
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову у даній справі становить 31 767,97 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 100 = 210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
З урахуванням наведеного, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі за позовом  Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_2 відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик