УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
18 червня 2020 року 
м. Київ
справа №140/2429/19
провадження №К/9901/13668/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі № 140/2429/19 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
08.08.2019 до Волинського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив:
(і) визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо виготовлення та направлення довідки про розмір грошового забезпечення, яка враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19.03.2019 № 7/102 до Пенсійного фонду України для здійснення позивачу перерахунку пенсії, замість довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 23.03.2018 № 2389;
(іі) зобов`язати Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області відкликати з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 19.03.2019 № 77/102.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 ОСОБА_1 в позові відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено:
А) Скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі № 140/2429/19.
Б) Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено:
1. Визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19.03.2019 № 7/102.
2. Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС України у Волинській області відкликати з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 19.03.2019 № 7/102.
Не погодившись з таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області подала касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Дослідивши зміст касаційної скарги Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках  - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплено перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положеннями пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через дії Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо виготовлення та скерування довідки про розмір грошового забезпечення, яка враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19.03.2019 № 7/102 до Пенсійного фонду України для здійснення позивачу перерахунку пенсії, замість довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 23.03.2018 №  2389. Тому з огляду на те, що предметом спору є дії суб`єкта владних повноважень стосовно виготовлення та скерування довідки про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У касаційній скарзі заявник зазначає про обставини, на підставі яких Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області виготовила та скерувала довідку про розмір грошового забезпечення, яка враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19.03.2019 № 7/102 до Пенсійного фонду України для здійснення позивачу перерахунку пенсії, замість довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 23.03.2018 № 2389, а також надає правове обґрунтування наведеним ним обставинам.
Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності, оскільки скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків касаційної скарги того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.
Керуючись приписами статей 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі № 140/2429/19.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб