УХВАЛА
 
30 березня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 464/6418/16-ц
 
провадження № 61-45847св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,              Кузнєцова В. О.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Прокуратури Львівської області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування та прокуратури, за касаційними скаргами заступника прокурора Львівської області, ОСОБА_1 , Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня 2018 року в складі судді Горбань О. Ю. та постанову апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року в складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь                                       ОСОБА_1 300 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Постановою апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, Прокуратури Львівської області залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня 2018 року змінено в частині розподілу судових витрат, доповнено резолютивну частину абзацом четвертим такого змісту: 
«Стягнути з Прокуратури Львівської області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 по 227 грн 73 коп. понесених витрат на проведення експертизи.»
Абзац четвертий резолютивної частини рішення вважається абзацом п`ятим.
У решті рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня                     2018 року залишено без змін.
 
11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м. Львова від               29 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від         13 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
 
12 жовтня 2018 року заступник прокурора Львівської області звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
19 жовтня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня    2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У липні 2019 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Прокуратури Львівської області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі          м. Львова Львівської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів, що здійснюють                                оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування та прокуратури, за касаційними скаргами заступника прокурора Львівської області, ОСОБА_1 , Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Сихівського районного суду                           м. Львова від 29 березня 2018 року в складі судді Горбань О. Ю. та постанову апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року в складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В., призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов