ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/18870/16                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Земляної Г.В.
                                                            Мєзєнцева Є.І.
При секретарі:                              Марчук О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича включити ОСОБА_1 в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню у розмірі 128 141,99 гривень за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 2060-628324 банківського вкладу «Осінній оксамит» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (6 місяців) від 09 жовтня 2015 року, укладеного з ПАТ «КБ «Хрещатик» та подати їх до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є вкладником Банку і на нього поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом. Зазначено, що його вклад в розмірі 5009,46 доларів США не був відшкодований.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року даний позов задоволено частково.
Зобов`язано Уповноважену особу на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Стрюкову Ірину Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", якому необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом на рахунку № НОМЕР_1 у сумі 5009,46 доларів США (п`ять тисяч дев`ять доларів США 46 центів) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність правових підстав щодо не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Стрюкової І.О. - звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Зокрема, скарга мотивована тим, що Фонд не відшкодовує кошти, що розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних. Враховуючи, що ОСОБА_1 працював в ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" заступником директора департаменту реструктуризації активів та був звільнений з роботи 31 травня 2016 року за угодою сторін, то він є пов`язаною з банком особою, тому не може претендувати на відшкодування коштів, розміщених на вклад у банку за рахунок Фонду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом, 09 жовтня 2015 року між позивачем та Банком укладено договір №206D-628324 банківського вкладу "Осінній оксамит" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (6 місяців), згідно з яким Банк приймає грошові кошти (Вклад) на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 у сумі 5009,46 доларів США, повертає суму вкладу та сплачує проценти на умовах цього договору.
Згідно з копією меморіального ордеру від 09 жовтня 2015 року №206/9130 позивачем внесено на свій рахунок № НОМЕР_3 кошти у сумі 5009,46 доларів США (еквівалент 106697,95 грн.).
В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.
Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 квітня 2016 року № 560, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рх «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонд та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Костенку І.І. 
З 12 січня 2018 року призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенка І.І. уповноваженою особою Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2018 року №994 «Про делегування повноважень ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2018 року №153 «Про делегування повноважень ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» - Славкіна Марина Анатоліївна приступила до виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06 квітня 2018 року.
24 травня 2018 року рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1452 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строк здійснення процедури ліквідації на 2 роки з 06 червня 2018 року по 05 червня 2020 року включно.
19 червня 2019 року рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку» продовжено строк здійснення процедури ліквідації на 2 роки з 20 червня 2019 року по 19 червня 2021 року включно.
Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2707 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» від 24 жовтня 2019 року з 04 листопада 2019 року призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Стрюкову Ірину Олександрівну уповноваженою особою Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Зазначена інформація міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб всесвітньої мережі Інтернет (http://www.fg.gov.ua).
Не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договорами строкового банківського вкладу зумовило звернення з даним позовом до суду.
Перевіряючи висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. 
З моменту введення в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» процедури ліквідації, здійснення усіх значущих дій, що мають певні юридичні наслідки повинно здійснюватися на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Так, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. 
Порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, також встановлюється Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14.
Частиною 1 статті 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Згідно ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
Відповідно до п.3.4 ч.1 статті 2 Закону № 4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Відповідно до ч.1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.4 статті 26 Закону в редакції від 20 квітня 2014 року (станом на час укладання договору банківського вкладу) Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.
Позиція відповідача обґрунтована тим, що Фонд не відшкодовує кошти, що розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних. Враховуючи, що ОСОБА_1 працював в ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" заступником директора департаменту реструктуризації активів та був звільнений з роботи 31 травня 2016 року за угодою сторін, то він є пов`язаною з банком особою, тому не може претендувати на відшкодування коштів, розміщених на вклад у банку за рахунок Фонду. При цьому, скаржник посилався на п.3 статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Так, відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.
Дійсно, судом апеляційної інстанції встановлено, що 05 червня 2000 року відповідно до Наказу №23-к ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 прийнято з 06 червня 2000 року на посаду начальника управління з ризиків з посадовим окладом згідно штатного розпису.
16 жовтня 2015 відповідно до Наказу №1117-к ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1, виконавчого директора з питань непрофільних активів банку, переведено, за його згодою, з 19 жовтня 2015 року на посаду заступника директора департаменту реструктуризації активів з посадовим окладом згідно штатного розпису.
26 травня 2016 року відповідно до Наказу №319 ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 , заступника директора департаменту реструктуризації активів, звільнено з роботи 31 травня 2016 року за угодою сторін за п. 1 статті 36 КЗпП України.
Колегія суддів вважає, що позивач не може бути включений до переліку пов`язаних з Банком осіб, оскільки він не був ані керівником банку, ані керівником служби внутрішнього аудиту, ані керівником або членом комітетів банку що, в свою чергу, не виключає право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Відповідач у скарзі зазначив що, підставою для ненадання відповідних Наказів (від 05 червня 2000 року №23-к, від 16 жовтня 2015 року №1117-к, від 26 травня 2016 року №319) до Окружного адміністративного суду м. Києва стало те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року у справі №826/6665/16 було визнано протиправною та скасовано постанову НБУ від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних. Відповідне рішення було залишене в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року. Постановою Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі №826/6665/16 скасована постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, ухвала Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року, а справу №826/6665/16 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Колегія суддів не вважає вказане поважною причиною для неподання доказів до суду першої інстанції, тому ставиться до них критично.
Згідно ч.2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених ч. 4 цієї статті.
Згідно ч. 1,2 статті 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. 
Доказів того, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, Уповноваженою особою відповідно до статтв 27 Закону №4452 включено позивача до Переліку вкладників або протягом процедури ліквідації подано до Фонду додаткову інформацію про позивача, відповідач до не надав.
Згідно ч.2 статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону № 4452-VI; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України, 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, про наявність вказаних підстав нікчемності правочинів матеріали справи не свідчать, ніхто з учасників справи не стверджував і доказів не надав.
Відтак, судом не встановлено передбачених статтею 26, ч. 3 статті 36 і ч. 3 статті 38 Закону №4452 підстав для невідшкодування позивачу коштів за вкладом у розмірі 5009,46 доларів США.
Наявності інших правових підстав нікчемності договору банківського вкладу чи доказів визнання цього правочину недійсним у судовому порядку або застосування рішенням суду наслідків недійсності нікчемного правочину відповідачем не доведено, а судом не встановлено.
Таким чином, згідно статті 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, однак не був включений Уповноваженою особою до переліку вкладників з причин, правомірність яких не встановлена судом, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушила право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування.
Суд врахував посилання апелянта на те, що відповідно до п.9 ч.1 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у дев`яту чергу задовольняються вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку.
Так, згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1776 від 12 вересня 2016 року «Про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 включено до дев`ятої черги вимог кредиторів на акцептовану суму 1 557 807,42 грн.
Вказане критично оцінюється судом, оскільки наявні матеріали справи не підтверджують таке посилання відповідача, як і не дають змогу встановити, які саме кошти входять до зазначеної суми, зокрема, чи включено до неї кошти в сумі 5009,46 доларів США (еквівалент 106 697,95 грн.), що були розміщені на рахунку позивача №26302099206/2630.7.003773.064. 
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Крім того, в апеляційній скарзі взагалі не зазначено, які норми права було порушено, обставини справи не встановлено, а докази не досліджено судом першої інстанції.
Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Стрюкової Ірини Олександрівни - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 13 травня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна
                                                                                                    
                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев