У х в а л а        
09 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 581/252/14-ц
провадження № 61-4250 ск 20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області 
від 25 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду 
від 16 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2015 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа -приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Скоробагатько Наталія Борисівна, про визнання заповітунедійсним,
ВСТАНОВИВ :
У квітні 2014 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до  ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Скоробагатько Н. Б., про визнання заповітунедійсним.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2015 року залишено без змін. 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2015 року за нововиявленими обставинами. 
Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2015 року за нововиявленими обставинами відмовлено. 
Постановою Сумського апеляційного суду від 16 січня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області 
від 25 жовтня 2019 року залишено без змін. 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 12 березня 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області 
від 25 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 січня 2020 року повернуто особі, що її подала, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (провадження № 61-4250ск20).
02 квітня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повторно подано касаційну скаргу (надійшла 07 квітня 2020 року), в якій заявник просить скасувати ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 січня 2020 року і ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла 
до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення, оскільки згідно відбитку штампу 
на поштовому конверті подана 02 квітня 2020 року.
У касаційній скарзі заявником порушено клопотання про поновлення строку 
на касаційне оскарження судового рішення. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається 
на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вона зверталася до суду касаційної інстанції, проте ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року касаційну скаргу було визнано неподаною та повернуто заявникові, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, так як касаційну скаргу подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції 
до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України 
у ній не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), зокрема: ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Скоробагатько Наталії Борисівни та їх місце знаходження та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
У порушення частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги 
не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, зокрема, для ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Скоробагатько Наталії Борисівни. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції 
до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Разом з тим, у касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 порушує клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення її від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки нею надано доказів на підтвердження його майнового стану. 
У зв`язку з наведеним заявникові потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи те, що станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 420 грн 40 коп.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, 
що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити представникові ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року та постанови Сумського апеляційного суду від 16 січня 2020 року. 
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 
від сплати судового збору відмовити. 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області 
від 25 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду 
від 16 січня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 травня    
2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько