Постанова
Іменем України                                  
 
04 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 401/3088/17
провадження № 61-44227св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області, голова реорганізаційної комісії юридичних осіб Крайносвіт Тетяна Миколаївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Макарової Ю. І. та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Дьомич Л. М., Єгорової С. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, голови реорганізаційної комісії юридичних осіб ОСОБА_9 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
 
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що наказом голови реорганізаційної комісії юридичних осіб від 08 листопада 2017 року № 14-к її було звільнено з посади заступника директора з виховної роботи Великоандрусівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради Світловодського району на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законі про працю України (далі - КЗпП України), тобто в зв`язку із скороченням штату, внаслідок реорганізації навчальних закладів Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади та неможливістю подальшого працевлаштування.
 
Вважала, що її звільнення відбулось із порушенням трудового законодавства, оскільки їй не було запропоновано вакантну посаду, не було погодження із профспілковим комітетом, членом якого вона є. Голова реорганізаційної комісії не наділена повноваженнями на звільнення працівників крім того, при звільненні їй не виплачено грошову винагороду, передбачену статтею 57 Закону України «Про освіту».
 
На даний час посада заступника директора з виховної роботи наявна в новоствореному комунальному закладі «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради ( далі - НВК) та її незаконно обіймає ОСОБА_2 , яка призначена на посаду шляхом переведення з іншої школи.
 
Остаточно сформулювавши позовні вимоги, позивач просила суд скасувати наказ голови реорганізаційної комісії від 08 листопада 2017 року № 14-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити її на роботі з 08 листопада 
2017 року, стягнути з відповідача на її користь, - середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 листопада 2017 року по 20 березня 
2018 року в сумі 39 613, 50 грн, грошову винагороду за сумлінну працю 
за 2016-2017 навчальний рік у сумі 4 604, 09 грн та на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 
від 21 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні ОСОБА_1 було дотримано вимоги статей 40, 49-2 КЗпП України, а наказ, виданий керівником навчального закладу, про виплату позивачу щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам за сумлінну працю, передбаченої статтею 57 Закону України «Про освіту» 
(в редакції Закону від 23 травня 1991 року № 1060-XII) відсутній.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 
2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 
від 21 березня 2018 року - без змін.
 
Приймаючи постанову від 13 серпня 2018 року, колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції, зазначивши про їх відповідність обставинам справи та нормам матеріального права.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухваливши при цьому нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали оцінку всім зібраним у справі доказам та її доводам, викладеним в позовній заяві та апеляційній скарзі на рішення місцевого суду. 
 
Суди не взяли до уваги положення пункту 1.4 галузевої угоди між міністерством освіти і науки України та Центральним комітетом працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки (далі - галузева угода), пункту 1.4 колективного договору (угоди) між управлінням освіти, науки, молоді та спорту Кіровоградської обласної державної адміністрації та Кіровоградським обласним комітетом профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки (далі - обласна угода).
 
Звертає увагу, що всупереч положеннь пункту 9.2.1 галузевої угоди не було погоджено наказ про її звільнення, при цьому суди встановили ту обставину, що засідання профспілкової організації не проводилося, а тому протокол такого засідання не складався.
 
Вважала, що суди залишили поза увагою порушення роботодавцем пунктів 4.1.6., 4.2.2 обласної угоди та пункту 4.1.1 галузевої угоди, частини другої-третьої статті 49-4 КЗпП України та статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» щодо обов`язку узгодити з відповідним профспілковим органом рішення про зміну в організації виробництва і праці, реорганізацію і перепрофілювання установ і закладів, скорочення численності або штату працівників з надання економічного обґрунтування та заходів забезпечення, проведення консультації з профспілками за три місяці до її звільнення, однак відповідач обмежився лише отриманим листом про пропозицію провести консультації. 
 
Не здійснивши аналіз висновків роботодавця щодо надання переваг ОСОБА_2 , яка була прийнята на посаду заступника директора з виховної роботи у новоствореному навчальному закладі, висновки судів щодо неможливості обійняти зазначену посаду нею, з тих підстав, що вона є більш ширшою по змісту функціональних обов`язків, є необґрунтованими та невірними.
 
Судами не було з`ясовано наявність вакантних посад у новоствореному навчальному закладі.
 
Вважає, що оскільки після виходу із щорічної основної відпустки вона працювала у закладі-правонаступнику, виконуючи обов`язки заступника директора з виховної роботи та вчителя основ здоров`я, з нею фактично було укладено трудовий договір.
 
Крім того, відповідно до положень статті 57 Закону України «Про освіту», статті 2 Закону України «Про оплату праці», пункту 8.3.1. галузевої угоди та пункту 8.3.2 обласної угоди вона має право на отримання щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, яка є частиною її заробітної плати та державною гарантією. 
 
У встановлений судом строк відзив на касаційну скаргу не подано

 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. від 08 січня 2019 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
13 червня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду, у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Пророка В. В., справу
№ 401/3088/17 передано судді-доповідачеві.
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано її матеріали із Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.
 
У липні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації від 21 червня 2017 року № 216-р надано згоду Великоандрусівській сільській раді Світловодського району на прийняття до складу засновників юридичних осіб: Великоандрусівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Світловодської районної державної адміністрації та Подорожненського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад». Цим же розпорядженням Світловодська районна державна адміністрація вийшла зі складу засновників зазначених юридичних осіб (навчальних закладів).
 
Рішенням Великоандрусівської сільської ради від 19 червня 2017 року № 112 прийнято у власність Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Світловодського району Кіровоградської області та введено до складу засновників наступних юридичних осіб: Великоандрусівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Світловодської районної державної адміністрації та Подорожненський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад». Перейменовано наступні юридичні особи: Великоандрусівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Світловодської районної державної адміністрації в Великоандрусівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради; Подорожненський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Світловодської районної державної адміністрації в Подорожненський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа 
І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради. Затверджено статути зазначених юридичних осіб.
 
Рішенням Великоандрусівської сільської ради від 20 липня 2017 року №  133 вирішено здійснити реорганізацію юридичних осіб (навчальних закладів), що знаходяться у комунальній власності Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади шляхом приєднання юридичних осіб: Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області, Подорожненський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області, дошкільний навчальний заклад «Сонечко» (дитячий садок) Великоандрусівської сільської ради Світловодського району до комунального закладу «Навчально- виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району.
 
Зазначеним рішенням, у результаті реорганізації шляхом приєднання, припинено наступні юридичні особи: Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області, Подорожненський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області, дошкільний навчальний заклад «Сонечко» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району.
 
З моменту припинення вказаних юридичних осіб, належне їм майно, права та обов`язки переходять до правонаступника - комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.
 
Призначено комісію з реорганізації юридичних осіб в складі: голови комісії - ОСОБА_9, членів комісії - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
 
Згідно статуту комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та делегованих Великоандрусівською сільською радою Світловодського району повноважень на час звільнення 
ОСОБА_1 голова реорганізаційної комісії ОСОБА_9 одночасно займала посаду директора НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад».
 
Відповідно до пунктів 4, 6.2 статуту комунального закладу «Навчально- виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області голові комісії ОСОБА_9 надано повноваження виконувати всі необхідні дії щодо реорганізації юридичних осіб відповідно до чинного законодавства України; голова комісії з моменту його призначення є керівником юридичних осіб та уповноважена представляти їх інтереси у правовідносинах з третіми особами, має право вчиняти будь-які дії від імені юридичних осіб без довіреності, підписувати від їх імені будь-які документи. 
 
Рішенням виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Світловодського району від 09 лютого 2017 року № 41 затверджено штатний розпис комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району, згідно якого до керівних посад увійшли наступні посади: 1 посада директора школи, 
2 посади заступника директора з навчально-виховної роботи. 
 
21 серпня 2017 року позивачу, як заступнику директора з виховної роботи комунального закладу «Великоандрусівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» у зв`язку з реорганізацією навчального закладу шляхом приєднання до комунального закладу «Навчально-виховний заклад «ЗОШ 
І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради та у зв`язку з відсутністю посади заступника директора з виховної роботи в НВК, запропоновано переведення на посаду: педагога-організатора, вихователя групи продовженого дня та вчителя предмета «основи здоров`я».
 
Відповідно до акту від 21 серпня 2017 року за підписом Великоандрусівського сільського голови, першого заступника сільського голови, члену виконкому, Голови комісії з реорганізації навчальних закладів, ОСОБА_1 відмовилась від пропозиції про переведення на іншу посаду до НВК та відмовилась від підпису про ознайомлення із пропозицією. 
 
Встановлено, що вказану відмову позивач підтвердила у судових засіданнях суду першої інстанції і вважає, що посада, яку вона бажає займати, є наявною в реорганізованому учбовому закладі.
 
Відповідно до рішення виконкому Великоандрусівської сільської ради 
від 21 серпня 2017 року № 61, згідно поданих заяв працівників, педагогічні працівники Великоандрусівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради 22 серпня 2017 року переведені до 
КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради згідно додатку № 1.
 
Директором НВК ОСОБА_9, згідно наказу від 22 серпня 2017 року № 3-к переведено працівників Великоандрусівської ЗОШ до НВК.
 
Відповідно до рішення виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради від 04 вересня 2017 року № 64, затверджено тарифікаційні списки НВК, установлено початок простою Великоандрусівської ЗОШ для 
ОСОБА_1 з 01 вересня 2017 року по 08 листопада 2017 року включно.
 
Згідно акту від 04 вересня 2017 року за підписом Великоандрусівського сільського голови, першого заступника сільського голови, Голови комісії з реорганізації навчальних закладів, ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з рішенням виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради від 04 вересня 2017 року № 64 «Про затвердження тарифікаційних списків навчальних закладів та простою». Текст повідомлення зачитано вголос в присутності вказаних осіб та 
ОСОБА_1 
 
07 вересня 2017 року ОСОБА_1 письмово попереджена про те, що у результаті реорганізації закладу її посада скорочується і вона підлягає звільненню з 08 листопада 2017 року. Будь-які вільні вакансії за спеціальністю ОСОБА_1 у НВК відсутні.
 
Факт ознайомлення позивача із попередженням підтверджений актом 
від 07 вересня 2017 року.
 
Із відомостей № 3 про нарахування заробітної плати працівникам Великоандрусівської ЗОШ встановлено, що нарахована заробітна плата ОСОБА_1 за квітень 2017 року склала 8 582, 93 грн, за травень 
2017 року - 8 582, 93 грн.
 
Згідно книги обліку трудових книжок, позивач отримала трудову книжку у день звільнення - 08 листопада 2017 року.
 
Відповідно до списку членів профспілки НВК, ОСОБА_1 є членом даної профспілкової організації.
 
Листом Великоандрусівського сільського голови від 03 серпня 2017 року № 312/02-30 голову профспілкової організації працівників Великоандрусівської ЗОШ ОСОБА_10 запрошено до участі у переговорах з приводу проведення консультацій про зміни умов праці працівників, членів первинної профспілкової організації працівників Великоандрусівської ЗОШ та змін у штатному розписі в результаті проведення реорганізації навчальних закладів.
 
З інформації, наданої головою профспілкової організації НВК встановлено, що 03 серпня 2017 року, під час проведення переговорів з приводу змін умов праці керівного складу працівників навчальних закладів у зв`язку з можливою їх реорганізацією, ОСОБА_1 було запропоновано продовжити трудовий договір на посадах педагога організатора, вихователя групи продовженого дня, вчителя основ здоров`я.
 
У зв`язку з початком процедури реорганізації навчальних закладів, 
з 21 серпня 2017 року працівники Великоандрусівської ЗОШ добровільно перейшли до НВК з відповідним навантаженням, крім ОСОБА_1 , яка відмовилась від будь-якої пропозиції. Засідання профспілкової організації не проводилось, в зв`язку з чим, протокол не складався.
 
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12 грудня 2017 року припинена державна реєстрація Великоандрусівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради Світловодського району в результаті реорганізації.
 
Із копії трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_1 
01 вересня 2016 року прийнята на посаду заступника директора з виховної роботи Великоандрусівської ЗОШ на підставі наказу відділу освіти 
від 31 серпня 2016 року № 152-к та наказу директора школи від 31 серпня  2016 року № 6-к. 08 листопада 2017 року ОСОБА_1 звільнена у зв`язку зі скороченням штату внаслідок реорганізації (пункт перший статті 40 КЗпП України) на підставі наказу від 08 листопада 2017 року № 14-к.

 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (тут і надалі по тексту у редакції Кодексу на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви з яких виходив Верховний Суд
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають не в повній мірі.
 
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що при звільненні позивача, відповідачем дотримано вимоги статей 40, 49-2 КЗпП України, а отже підстав для задоволення позовних вимог у частині скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди немає. Крім того, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення щорічного грошової винагороди у розмірі одного посадового окладу педагогічним працівникам за сумлінну працю, передбаченого статтею 57 Закону України «Про освіту» (в редакції Закону від 23 травня 1991 року № 1060-XII), виходив із відсутності наказу, виданого керівником навчального закладу про видачу грошової винагороди ОСОБА_1 .
 
Однак ці висновки судів попередніх інстанцій зроблені за неналежного суб`єктного складу учасників справи.
Так, відповідно до частини третьої статті 54 Закону України від 23 травня 
1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.
 
Перелік категорій і педагогічних звань педагогічних працівників, порядок їх присвоєння визначаються Кабінетом Міністрів України (абзац другий частини четвертої статті 54 Закону України від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту»).
 
Згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 
2000 року № 963 (у редакція на час виникнення спірних правовідносин) посада заступника директора з виховної роботи загальноосвітнього навчального закладу належить до посад педагогічних працівників.
 
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
 
Як встановлено судами попередніх інстанцій, на час виникнення спірних правовідносин позивач займала посаду заступника директора з виховної роботи у Великоандрусівській загально-освітній школі І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області.
 
Великоандрусівська загально-освітня школа І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області була юридичною особою, правонаступником, якої після реорганізації є 
КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради.
 
Отже ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах із Великоандрусівською загально-освітньою школою І-ІІІ ступенів Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області.
 
Пункт п`ятий частини другої статті 26 Закону України «Про освіту», в редакції Закону від 05 вересня 2017 року № 2145-VIII, визначає, що керівник навчального закладу загальної середньої освіти призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки.
 
Пунктом 1.2 посадової інструкції заступника директора Великоандрусівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, затвердженої наказом директора школи від 26 лютого 2016 року № 9 визначено, що заступника директора з виховної роботи призначає на посаду і звільняє з неї директор школи.
 
Аналогічні положення містить пункт 1.2 посадової інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи НВК, який є правонаступником Великоандрусівської ЗОШ І-ІІІ ступенів .
 
Відповідно до статті 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники.
 
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 
1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно зі статтею 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.
 
Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи судові рішення по суті спору не звернули увагу, що ОСОБА_1 заявила свої вимоги про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової винагороди за сумлінну працю та відшкодування моральної шкоди завданої незаконним звільненням не до юридичної особи з якою перебувала у трудових відносинах - Великоандрусівської загально-освітньої школи І-ІІІ ступенів, правонаступником, якої після реорганізації є КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад», а до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та голови комісії з реорганізації ОСОБА_9 .
 
При цьому будь-які рішення сільської ради не були предметом оскарження в межах розглядуваної справи, а ОСОБА_9 у спірних правовідносинах, у тому числі при прийнятті оспорюваного наказу про звільнення 
ОСОБА_1 діяла не від власного імені, а як керівник навчального закладу - школи.
 
Належним відповідачем за вимогами ОСОБА_1 про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової винагороди за сумлінну працю та відшкодування моральної шкоди завданої незаконним звільненням мав бути роботодавець - Великоандрусівська загально-освітня школа І-ІІІ ступенів, яка на час пред`явлення позову мала статус юридичної особи, а в подальшому її правонаступник, яким після реорганізації став 
КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад».
 
При цьому в межах заявлених вимог участь в справі Великоандрусівської сільської ради, як засновника та власника навчальних закладів, а також ОСОБА_9 , як особи, що видала оспорюваний наказ про звільнення позивача з роботи, була можлива як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
У справі, що переглядається, позивач не заявляла клопотань про заміну первісних відповідачів належним відповідачем чи про залучення до участі у справі інших осіб як співвідповідачів.
Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.
 
Оцінка судами обґрунтованості позовних вимог по суті, має відбуватися за участі належних сторін цивільної справи.
 
Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для його залучення (стаття 51 ЦПК України), суд відмовляє у позові до такого відповідача.
 
Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, неодноразово викладався Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18).
 
Апеляційний суд залишаючи без змін рішенням місцевого суду на вказані обставини уваги не звернув. 
 
При цьому у судів апеляційної та касаційної інстанції відсутня процесуальна можливість залучити до участі у справі належного відповідача у цивільній справі.
 
За таких обставин підлягають зміні мотиви наведені судами попередніх інстанцій для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити саме у зв`язку із пред`явленням позову до неналежних відповідачів.
 
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
 
Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені судові рішення підлягають зміні в їх мотивувальній частині.
 
Оскільки Верховний Суд змінює рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині мотивів їх прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 
від 21 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2018 року змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                              О. М. Осіян
 
                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                           С. Ф. Хопта
 
                                                                                                          В. В. Шипович