КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
17 лютого 2020 року                                                                         м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  Васильєва М.А., 
за участю:
захисника                                                                                                      Костенка О.М.
особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності                                                               ОСОБА_1                               
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Згурівського районного суду Київської області від                           8 листопада 2019 року, якою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 22 вересня 2019 року о 23 годині 15 хвилин по вулиці Центральній в селі Усівка Згурівського району Київської області керував автомобілем «ВАЗ 210700», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. «а» п. 2.9 ПДР України.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апелянт наголошує на тому, що матеріали справи не містять направлення на медичний огляд, а суд дійшов посилкового висновку такого направлення на підставі пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На переконання апелянта, суд помилково прийняв як допустимий доказ медичний висновок щодо стану алкогольного сп`яніння, оскільки він містить виправлення, що ставить під сумнів час проведення огляду та достовірність отриманих результатів.
Крім того, апелянт вказує, що висновок має виправлення, а саме те, що висновок був складений на підставі акта № 36 складеного о 00 год. 27 хв., що свідчить про недопустимість вказаного висновку.
На переконання апелянта, працівниками патрульної поліції не надано фото- і відеодоказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, а з відеозапису вбачається, що апелянт наголошував, що він не є водієм і транспортним засобом не керував.
Як вказує апелянт, незрозуміло чому суд критично оцінив пояснення свідків                      ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , натомість в основу судового рішення поклав свідчення працівників поліції - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які навпаки зацікавлені в тому, щоб матеріали справи не були закриті.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснивши, що в той день він випив пива. Треба було їхати до батьків. Дружина поїхала, а він залишився дома. Коли дружина повернулася до дому, то сказала, що там якісь проблеми з ручником. Він транспортним засобом не керував, а тільки допомагав дружині розібратися з ручником. Згодом з`явились працівники поліції і почали звинувачувати його у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він ( ОСОБА_1 ) заперечував проходити тест за допомогою приладу «Драгер», на огляд поїхали до лікарні. В лікарні він ( ОСОБА_1 ) документи не підписував, оскільки транспортним засобом не керував. Неодноразово говорив працівникам поліції, що за кермом перебувала дружина. Як зазначив ОСОБА_1 , під тиском  працівників поліції написав розписку, додому пішов пішки.
 
Захисник Костенко О.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, наголосив на тому, що матеріали справи не містять направлення для огляду до лікаря - нарколога. Також захисник вказав на те, що не зрозуміло чи має право на проведення медичного огляду лікар ОСОБА_3 , який є акушером-гінекологом, а згідно протоколу занять та здачі заліку лікарями Згурівської центральної районної лікарні по проведенню медичних оглядів для встановлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 4 жовтня 2018 року, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що у вказаному протоколі відсутня відмітка чи примітка про здачу вказаного заліку лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_3 , що одночасно ставить під сумнів дійсність результатів огляду, проведеного вказаним лікарем.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
 
                Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Відповідно до матеріалів справи судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані. 
 
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. 
Висновок про винуватість ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених судом,  є обґрунтованим і підтверджується наявними у справі доказами, якими є дані, зафіксовані: у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 ; поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які підтвердили обставини, викладені у протоколі, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили, що в їхній присутності було проведено огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, результат якого показав стан алкогольного сп`яніння, та дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.9а ПДР України, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 74-79).
 
Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, і з таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції, враховуючи таке.  
 
Під час апеляційного розгляду встановлено, що відносно ОСОБА_1 складений  протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 120590 від 23 вересня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 22 вересня 2019 року о 23.15  год. по вулиці Центральній в селі Усівка Згурівського району Київської області керував автомобілем «ВАЗ 210700», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря Згурівської ЦРЛ (ас. 2).
 
Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1,   Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  від         9 листопада 2015 року за   № 1452/735.  
Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Водій  транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду  на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з  його  результатами,  направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
 
За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
З переглянутих відеозаписів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що автомобіль працівників поліції рухається по дорозі. Перед ними по дорозі здійснює поворот ліворуч  автомобіль без увімкнення покажчика повороту. Автомобіль працівників поліції рухається за вказаним автомобілем, який заїхав у двір. З моменту, коли автомобіль зникає з поля зору, до моменту, коли знову видно вказаний автомобіль у дворі, пройшло 10 секунд. Автомобіль у дворі перебуває декілька секунд з працюючим двигуном, після  чого трохи відкотився назад, після чого загальмував та при цьому «моргнула» аварійна світлова сигналізація. З водійського місця виходить ОСОБА_1 , а з пасажирського переднього місця виходить дружина                  ОСОБА_1 . ОСОБА_1 знаходиться біля свого автомобілю разом з поліцейськими, а також свідками. Відбувається метушня через дружину ОСОБА_1 , яка намагається конфліктувати з поліцейськими, при цьому не заперечує факт того, що чоловік керував транспортним засобом. Працівники поліції кажуть ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, в присутності свідків запропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці, але ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд на місці, але погодився пройти у лікарні.  В подальшому, ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, за результатами огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Далі ОСОБА_1 знайомлять з висновком огляду, копію якого ОСОБА_1 відмовляється отримувати.  В подальшому ОСОБА_1 роз`яснюються права, складається протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснюється, у зв`язку з чим складено протокол (ас. 6).
 
Відповідно до акту та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 вересня 2019 року  о 00.07 год.   ОСОБА_1 направлений 23 вересня 2019 року о 00.05 год. ст. лейтенантом Згурівського ВП Подуражнім В.П. на огляд. За результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння: 23 вересня 2019 року  о 00.07 год. - 1,4проміле (ас. 5, 36). 
 
Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції були опитані свідки. 
Відповідно до пояснень поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_6 пояснили, що вони під час патрулювання в селі Усівка по вулиці Центральній 23 вересня 2019 року приблизно о 23 годині зупинили за допомогою проблискових маячків автомобіль «ВАЗ 2107», водій якого при здійсненні повороту не включив його покажчик. Автомобілем керував ОСОБА_1 , який вийшов з нього через двері водія. Під час спілкування із водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію запропонували на місці події пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Водій відмовився, висловивши недовіру до роботи приладу, та намагався конфліктувати. Після перегляду відеозапису на підставі ст. 266 КУпАП водія направили до Згурівської ЦРЛ для проходження такого огляду (було видане направлення, яке залишилося у лікарні), на що останній погодився. Під час огляду у ОСОБА_1 був встановлений стан алкогольного сп`яніння. Водій категорично відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, про що було зазначено у протоколі. Відповідно до інструкції у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.
Вказані обставини підтверджуються наявними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі, який не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.
 
Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_3 - лікаря, то він пояснив, що  проходив тематичне навчання за відповідною програмою по проведенню медичних оглядів для встановлення стану сп`яніння та здавав залік. Періодичність такого навчання - приблизно 1 рік. 23 вересня 2019 року він проводив огляд ОСОБА_1 на підставі направлення працівника поліції за допомогою відповідного приладу, у результаті чого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у  стані алкогольного сп`яніння. Перед оглядом він провів запис у Журналі реєстрації медичних оглядів. У висновку він допустив технічну описку у зазначенні хвилин. У п. 16 акту від 23 вересня 2019 року відомості про останнє вживання алкоголю (горілки та пива                               22 вересня 2019 ввечері) внесені зі слів ОСОБА_1 . Факт відмови останнього від підписання висновку та процедуру освідування у зв`язку з цією відмовою засвідчили своїми підписами медичні працівники. 
 
Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,  вони були присутні під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у якого було встановлено стан алкогольного сп`яніння, що вони підтвердили своїми підписами у висновку. Інших подій не пам`ятають.
                
                Сукупністю наявних у справі доказів підтверджуються обставини вчинення                   ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом. 
 
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять направлення на медичний огляд,  є необґрунтованими.
 
Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України    від 9 листопада 2015 року                                            № 1452/735  затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Форма направлення на огляд, яка наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до медичного закладу та одночасно вказане свідчить про виконання працівниками поліції вимог Інструкції. Разом з тим, Інструкція не містить імперативної вимоги про те, щоб направлення чи його копія були в матеріалах справи.
 
Доводи апелянта про те, що суд помилково прийняв як допустимий доказ медичний висновок щодо стану алкогольного сп`яніння, оскільки він містить виправлення, що ставить під сумнів час проведення огляду та достовірність отриманих результатів,  заслуговують уваги в частині того, що у направленні містить виправлення часу. Однак, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 - лікаря, ним дійсно була допущена описка, яка була ним виправлена, і  вказане виправлення  не спростовують порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) ПДР України, оскільки з висновку вбачається, що виправлення міститься тільки у часі складання висновку, а не проходження огляду, який  зазначений у акті медичного огляду.  
 
Посилання сторони захисту на те, що не зрозуміло, чи має право на проведення медичного огляду лікар ОСОБА_3 , який є акушером-гінекологом, а згідно протоколу занять та здачі заліку лікарями Згурівської центральної районної лікарні по проведенню медичних оглядів для встановлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 4 жовтня 2018 року, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що у вказаному протоколі відсутня відмітка чи примітка про здачу вказаного заліку лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_3 , що одночасно ставить під сумнів дійсність результатів огляду, проведеного вказаним лікарем,  є безпідставними, оскільки у відповідь на запит Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року Згурівською ЦРЛ повідомлено, що згідно вищезазначеного протоколу зарахована здача заліку, в тому числі лікарю акушер-гінекологу ОСОБА_3 (ас. 103).
 
Посилання в апеляційній скарзі про те, що працівниками патрульної поліції не надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, а з відеозапису вбачається, що апелянт наголошував, що він не є водієм і транспортним засобом не керував,  є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом подій.
 
Твердження апелянта про те, що суд безпідставно оцінив критично пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , натомість в основу судового рішення поклав свідчення працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які навпаки зацікавлені в тому, щоб матеріали справи не були закриті,  є необґрунтованими.
Так, згідно з поясненнями свідка ОСОБА_4  - дружини ОСОБА_1  22 вересня 2019 року ввечері вона керувала автомобілем, оскільки має права водія.  У зв`язку з тим, що були проблеми із стоячим гальмом,  її чоловік  перевірив його роботу та допоміг затягнути. Під час цього вона пересунулась на пасажирське сидіння, а чоловік сів на водійське місце.
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5 22 вересня 2019 року ввечері з вікна своєї квартири  він бачив, як ОСОБА_1 ходив під будинком та палив цигарки. В цей час у двір заїхав автомобіль під керуванням дружини ОСОБА_1 , і останній  сів у автомобіль. Через невеликий проміжок часу під`їхали  працівники поліції. Він ( ОСОБА_9 ) вийшов із будинку та чув, що працівники поліції звинувачували ОСОБА_1 у тому, що той керував автомобілем у стані сп`яніння. Він вийшов з будинку, оскільки хотів спростувати таку підозру. Проте його ніхто не слухав. ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що за кермом автомобіля він не перебував.
                Разом з тим, вказані пояснення суперечать даним, зафіксованим на відеозаписі. Окрім того,  судом враховано, що ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_5 - сусідом, які зацікавлені у результатах розгляду справи, і з урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичної оцінки пояснень вказаних осіб. При цьому пояснення працівників поліції обґрунтовано взяті судом першої інстанції до уваги, оскільки вони підтверджуються сукупністю інших доказів у справі. 
 
З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1                     ст. 130 КУпАП. 
 
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, і підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Постанову Згурівського районного суду Київської області від 8 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1  - без задоволення.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва