УХВАЛА
 
05 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 632/2864/14-к
провадження № 51-2165ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого    ОСОБА_1 ,
суддів                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , 
 
встановив:
Прокурорподав касаційну скаргу на вищевказані судові рішення стосовно ОСОБА_4 .
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
 
Згідно з пунктами 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
 
Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги прокурора фактично зводяться до його вказівок на неповноту судового розгляду, незгоди з наданою судами оцінкою доказам та по суті, заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
 
Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги прокурора, він посилається на незаконність як вироку місцевого суду, так і ухвали апеляційного суду, якою цей вирок залишено без змін. Однак у прохальній частині касаційної скарги порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та просить призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Така вимога не узгоджується з доводами щодо незаконності вироку місцевого суду, наведеними у мотивувальній частині касаційної скарги, та є суперечливою, оскільки скасування вироку місцевого суду не може мати наслідком призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. 
 
При цьому касаційна скарга прокурора не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, а зводиться лише до незгоди з висновками суду першої інстанції. 
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
 
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК України, Суд, 
 
постановив:
 
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020  року стосовно ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                       ОСОБА_3