ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/8323/17                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1    звернувся до суду з адміністративним   позовом, в якому просив:         
-     визнати протиправними дії Міністерства оборони   України     щодо не призначення    ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до   Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   та   постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
- зобов`язати Міністерство оборони   України нарахувати та виплатити    ОСОБА_1    одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до   Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   та   постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»   з урахуванням висновків, викладених у цій постанові. 
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до приписів Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позов   у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 

Зокрема, скаржник стверджує, що позивач не має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок виконання військового обов`язку, оскільки право на таку допомогу виникає на момент встановлення інвалідності вперше, отже така допомога повинна призначатися та виплачуватися в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права  на отримання такої допомоги. 
Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних силах України, з якої звільнений наказом № 80 від 06.05.1994 р.
Відповідно до довідки до акту огляду серії 10ААА № 730007 від 08 липня 2011 року позивачу за наслідками первинного огляду встановлено другу групу інвалідності з 08 липня 2011 року, причина інвалідності - загальне захворювання.
Як вбачається з виписки із акту огляду МСЕК серії 10ААБ № 654399 від 19 лютого 2013 року ОСОБА_1 , за наслідками повторного огляду, встановлено другу групу інвалідності з 15 лютого 2013 року, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.
Згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.03.2017 р. № 30, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.
Рішення мотивоване тим, що позивач звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразового грошової допомоги, та інвалідність яким встановлена до 01.01.2014  тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2019 № 975.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених  Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975  було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 2 цього Порядку установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. N 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. N 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Таким чином, оскільки інвалідність ОСОБА_1 була встановлена у липні 2011 р., питання щодо призначення одноразової грошової допомоги має вирішуватись відповідно до законодавства, що було чинним у вказаний період.
Так, відповідно до ч. 2  ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», (в редакції чинній на час встановлення позивачеві групи інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час  виконання  ним  обов`язків військової  служби,  а  також  інвалідності,  що  настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три  місяці після  звільнення зі служби чи після закінчення цього строку,  але внаслідок захворювання або нещасного  випадку,  що  мали  місце  в період  проходження військової служби,  залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується  одноразова  грошова  допомога  в розмірі   до  п`ятирічного  грошового  забезпечення  за  останньою посадою в порядку та на  умовах,  визначених  Кабінетом  Міністрів України. 
Тобто, названою правовою нормою визначено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцю за наступних умов:
-  у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час  виконання  ним  обов`язків військової  служби;
або
- у разі інвалідності,  що  настала в період проходження військової служби;
або
- у разі інвалідності, що настала не пізніше ніж через три  місяці після  звільнення зі служби;
або
- у разі інвалідності, що настала після закінчення 3-місячного строку,  але внаслідок захворювання або нещасного  випадку,  що  мали  місце  в період  проходження військової служби.
          У даній правовій ситуації позивач звільнився з військової служби у 1994 р., а інвалідність йому встановлено у 2011 р.
При  цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що у період проходження служби у ОСОБА_1 було діагностовано захворювання, яке у подальшому стало причиною інвалідності. 
За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити. 
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Постанова складена в повному обсязі 02 червня 2020 р.

Головуючий           суддя                                                  І.О.Лічевецький

                              суддя                                                  В.П.Мельничук

                              суддя                                                   О.М.Оксененко