справа № 756/9725/19
провадження № 22-ц/824/2282/2020

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
18 лютого 2020  року
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька  К.П., Голуб С.А. 
за участю секретаря судового засідання -  Костецької М.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Київ від 02 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах справи за позовом  ОСОБА_1 до державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., треті особи ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», АТ «Альфа-Банк», про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -
                                                В С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року  ОСОБА_1 .В звернувся до суду з позовом до державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., треті особи ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», АТ «Укрсоцбанк», про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» та його представникам, представникам АТ «Альфа-Банк» проникати, входити до квартири АДРЕСА_1 , здійснювати будь-які дії щодо обмеження доступу до вказаної квартири зареєстрованих у ній мешканців, а також шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» та його представникам, представникам АТ «Альфа-Банк» входити та знаходитись у спірній квартирі, укладати договори щодо оренди, надання/припинення комунальних послуг та вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав у володінні та користуванні квартирою.
Вимоги заяви про забезпечення позову мотивовані тим, що такий вид забезпечення позову є єдиним інструментом зупинити психологічне переслідування і тиск на позивача до розгляду справи по суті та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій АТ «Укрсоцбанк».
Ухвалою Оболонського районного суду міста Київ від 02 листопада 2019 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що ухвала суду першої інстанції винесена із порушенням норм законодавства, а отже підлягає скасуванню.
Зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено, що у період з липня по листопад 2019 року представники банку неодноразово намагалися потрапити до квартири шляхом зривання замків та петель дверей, також не було взято до уваги докази, які були надані скаржником на підтвердження фактів, викладених у заяві.
Державний реєстратор ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», АТ «Укрсоцбанк» не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні Васильєва Т.С., яка діє в інтересах АТ «Альфа-Банк» проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову залишити без змін.
ОСОБА_1 , державний реєстратор ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. та представник третьої особи ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у судове засідання не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомляли.
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника судового засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив із неналежного обґрунтування заявником неможливості виконання рішення суду у випадку незастосування заходів забезпечення позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність підстав для забезпечення позову у заявлений спосіб виходячи з наступного. 
Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, зокрема, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22  грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просив:
-                     заборонити АТ «Укрсоцбанк» та його представникам, а також представникам АТ «Альфа-банк» проникати, входити до спірної нерухомості, здійснювати дії щодо обмеження доступу до нерухомого майна, змінювати замки, виселяти зареєстрованих осіб з квартири за адресою: АДРЕСА_1 на період вирішення цивільної справи №756/9725/19 у Оболонському районному суді міста Київ;
-                     заборонити АТ «Укрсоцбанк» та його представникам, а також представникам АТ «Альфа-банк» входити та знаходитись у вказаній квартирі, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без відповідного рішення.
Колегією суддів, також, встановлено, що ОСОБА_1 вже звертався до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме, на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації права власності на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити реєстрацію/зняття з реєстрації будь-яких осіб в квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким особам вчиняти дії по передачі права користування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Київ від 02 листопада  2019  року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року за наслідком перегляду ухвали Оболонського районного суду міста Київ від 19  серпня  2019  року, було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони реєстрації, зняття з реєстрації будь-яких осіб в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким особам вчиняти дії по передачі права користування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.
Крім того, у порядку забезпечення позову вже було накладено арешт на спірне нерухоме майно згідно із постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року. 
Вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно передбачає також і заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна.
Таким чином, питання щодо забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 вже було вирішено.
Разом з тим, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду та є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. 
Тому доводи позивача про наявність чи відсутність обставин вчинення психологічного переслідування і тиску на позивача, не можуть бути підставою для забезпечення позову, оскільки такі дії за доведеності, можуть бути підставою для захисту порушених особистих немайнових прав, передбачених главою 20 ЦК України, а не майнових прав позивача.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України,  апеляційний суд, -
                                                 П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Київ від 02 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий                                                                           Т.О. Писана
 
Судді                                                                                       К.П. Приходько
 
                                                                                                 С.А. Голуб