УХВАЛА        
 
19 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 302/701/16
провадження № 61-4325ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                      Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2016 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації про скасування дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та виплату заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ :
Рішеннями Міжгірського районного суду Закарпатської області від          16 листопада 2016 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на попередній роботі - медичною сестрою Міжгірської районної лікарні. Наказ № 57-о від 21 червня 2016 року. Наказ № 63-о від 08 липня 2016 року по сектору охорони здоров`я Міжгірської РДА про оголошення ОСОБА_1 догани скасувати. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу без врахування загальнообов`язкових платежів з 15 липня 2016 року по 16 листопада 2016 року в сумі 6 768 грн 67 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2020 року апеляційну скаргу Сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Міжгірського районного суду від 16 листопада 2016 року змінено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді медичної сестри (палатної) відділення інтенсивної терапії та анестезіології Міжгірської районної лікарні. Стягнуто із Сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 липня 2016 року по 16 листопада 2016 року у розмірі 8 677 грн 38 коп., який визначено без утримання обов`язкових податків та платежів. В решті рішення суду залишено без змін.
 
02 березня 2020 року засобами поштового зв`язку Сектором охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Міжгірського районного суду від 16 листопада 2016 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з наступних підстав.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня           2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 3925 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Враховуючи, що предметом спору заявленого позову окрім вимог майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 8 677 грн 38 коп.), пред`явлено також дві вимоги немайнового характеру (поновлення на роботі, скасування наказу про оголошення догани), частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
 
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Враховуючи викладене, заявник має сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру у розмірі 3 307 грн 20 коп.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 31219207026007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA678999980000031219207026007, код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею               392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу Сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2016 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 09 квітня    2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                М. Є. Червинська