УХВАЛА        
 
30 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 314/244/19
провадження № 61-4355ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                    Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області про стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 4 173 000 грн.
 
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від              16 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 серпня           2019 року залишено без змін.
 
02 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня            2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду він отримав 19 лютого         2020 року, проте питання про поновлення строку на касаційне оскарження не порушує.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України встановлено, що Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Враховуючи викладене, заявник має право подати до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 21 січня     2020 року.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) продається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник узагальнено посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, перелічуючи при цьому підстави касаційного оскарження, передбачені статтею 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею         392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 рокузалишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 квітня       2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                М. Є. Червинська