УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 484/1586/13-ц
провадження № 61-8058 ск 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У 2013 році ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд із заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , заміну стягувана ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів, виданих Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь                ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та видачу         ПАТ «Дельта Банк» (із зазначенням його в якості стягувана) виконавчих листів на підставі рішення суду від 29 вересня 2011 року в справі                   № 2-1222/2011 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 квітня 2013 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено, замінено стягувана з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні   щодо   примусового   виконання   рішення   Первомайського 
міськрайонного суду Миколаївської області від 29 вересня 2011 року в справі № 2-1222/2011 про стягнення з ОСОБА_1 111 356,81 грн заборгованості за кредитним договором № 11170464000 від 15 червня 2007 року.
 
Визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , видані на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від                          29 вересня 2011 року в справі № 2-1222/2011 за позовом                                      ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та видано ПАТ «Дельта Банк» вказані виконавчі листи із зазначенням ПАТ «Дельта Банк» в якості стягувача.
 
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2020 року в складі судді Серебрякової Т. В. у відкритті апеляційного провадження відмовлено.
 
Апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 квітня 2013 року подана з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження, а наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного строку ухвалою від 04 грудня 2019 року визнано неповажними, інших підстав для поновлення строку ним не наведено.
 
15 травня 2020 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду та просив поновити строк посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 27 лютого 2020 року, однак в зв`язку з перебуванням на лікуванні в лікарні до 31 березня 2020 року та оголошенням карантину в країні він пропустив строк на касаційне оскарження. Указані обставини підтверджуються відповідними доказами, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Апеляційний суд установив, що 28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 25 квітня 2013 року та просив поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що дізнався про оскаржувану ухвалу суду першої інстанції 15 жовтня                2019 року.
 
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року обставини, на які посилався ОСОБА_1 як на підставу для поновлення строку, визнано неповажними, оскільки про ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 дізнався 29 червня 2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Апеляційну скаргу залишено без руху для подання заяви з наведенням інших поважних причин пропуску строку, які підтверджені відповідними доказами.
 
15 січня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на ті ж обставини, що і при поданні первинної заяви про поновлення строку.
 
Згідно з частиною четвертою статті 357 та пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними.
 
Апеляційний суд установивши, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з попуском встановленого законом строку та наведені ним обставини не є поважними, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення строку, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду та зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2020 року. 
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від                        16 січня 2020 року відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                  Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                   В. І. Журавель
 
                                                                                                                  М. М. Русинчук