Ухвала        
 
15 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 756/2708/17
 
провадження № 61-3489ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту психології імені Г. С. Костюка Національної академії педагогічних наук України, директора Інституту психології імені Г. С. Костюка Національної академії педагогічних наук України Максименка Сергія Дмитровича про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інституту психології імені Г. С. Костюка Національної академії педагогічних наук України, директора Інституту психології імені Г. С. Костюка Національної академії педагогічних наук               (далі - НАПН) України Максименка С. Д. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року змінено в мотивувальній частині, виклавши її в редакції постанови.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У лютому 2020 року (касаційна скарга подана 21 лютого 2020 року) до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва                         від 27 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду                          від 29 січня 2020 року.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року             № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 12 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано визначити, обґрунтувати та сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує сплату судового збору. Крім того, заявнику запропоновано уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 березня                    2020 року.
 
Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду     від 12 березня 2020 року виконано ОСОБА_1 не у повному обсязі.
 
До суду касаційної інстанції надійшла уточнена касаційна скарга із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга та квитанція про сплату ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 560 грн, проте заявником не обґрунтовано розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Ураховуючи наведене, строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.
 
Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
 
Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець