Справа № 161/17516/19 	Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/592/20  Категорія: 76 	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
09 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Федонюк С. Ю.,
з участю: 
секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року,      

В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 вервня 2018 року згідно наказу № 8-К він був призначений на посаду заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу». 01 жовтня 2019 року його було звільнено з посади наказом директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Солов`янчика М ОСОБА_2 № 26-К на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Крім того, в наказі про звільнення вказується, що згідно наказу № 23-К від 11 вересня 2019 року заступник директора філії ОСОБА_1 на час відсутності завідуючого Горохівською сортодослідною станцією був закріплений за проведенням робіт по збиранню зернових та підготовці до посіву озимих культур. З даним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, але від підпису відмовився. З 11 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року він був відсутній на робочому місці і про причину відсутності нікого не повідомив. 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 повторно був ознайомлений з вищеназваним наказом і направлений в Горохівську СДС в с. Усичі для організації робіт по підготовці до проведення посіву озимої пшениці. Ігноруючи вимоги наказу та доручення директора філії, ОСОБА_1 о 12.00 год. залишив робоче місце і до кінця робочого дня в Горохівську СДС для виконання покладених обов`язків не з`явився. 
Позивач вважає наказ № 26-К від 01 жовтня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_3 » незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству з наступних підстав: - з 11 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року він перебував на лікуванні в КП «Луцька районна лікарня», підтвердженням чого є листок непрацездатності. Про свою тимчасову непрацездатність особисто повідомив директора філії; - з наказом № 23-К від 11.09.2019 «Про тимчасове виконання обов`язків на період збирання урожаю завідувача Горохівської СДС» він не був ознайомлений, про що свідчить відсутність його підпису; акт про відмову від ознайомлення з наказом не складався; - з наказу № 23-К від 11.09.2019 вбачається, що посада завідувача є вакантною. Відповідно до п. 2 роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.65 № 30/39 призначення працівника виконувачем обов`язків за вакантною посадою не допускається. Виконання додаткових обов`язків тимчасово відсутнього працівника, і при тимчасовому замісництві збільшення трудового навантаження працівника має відбуватися за його згодою. Між тим, згоду на виконання обов`язків завідувача Горохівської СДС він не давав, про що свідчить відсутність заяви від його імені про надання згоди та відсутність підпису в наказі № 23-К від 11.09.2019; - з наказу № 23-К від 11.09.2019 не вбачається, що його було звільнено від виконання основних обов`язків заступника директора філії. З 30.09.2019 з 13.00 год. по 16.00 год. у зв`язку з виконанням своїх безпосередніх обов`язків за посадою заступника директора філії він перебував у структурному підрозділі філії Липинській ДСДС, що підтверджується показами її працівників, отже, знаходився на роботі; - порушено процедуру службового розслідування: в день «прогулу» не складено акт про відсутність працівника на робочому місці; не відібрано пояснення особи, яка здійснила «прогул» та не ознайомлено її з актом; не видано в день «прогулу» наказу «Про проведення службового розслідування за фактом відсутності працівника на роботі» та не визначено склад комісії для його проведення; під час службового розслідування не були вжиті заходи для з`ясування причин відсутності працівника на роботі; відсутній Акт службового розслідування та відомості про ознайомлення з його результатами особи, відносно якої відбувалося дане розслідування; у висновку про результати службового розслідування стосовно дій заступника директора філії ОСОБА_1 відсутня дата та місце його складання та печатка філії; відсутнє погодження генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на звільнення його з посади директора філії, що передбачено п. 7.4.5 Положення про Волинську філію ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу». Факт порушення трудового законодавства під час його звільнення встановлено, також, перевіркою Управління Держпраці у Волинській області, проведеною на підставі його звернення. З врахуванням зазначеного, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» № 26-К від 01.10.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на підставі п.4 ст.40 КзПП України; поновити його, ОСОБА_1 на посаді заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу»; на підставі ст. 235 КЗпП України стягнути з відповідача в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.10.2019 до моменту поновлення на роботі; стягнути з відповідача в його користь моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» № 26-К від 01.10.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на підставі п.4 ст.40 КзПП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу». Рішення суду в частині вимог про поновлення допущено до негайного виконання. Стягнуто з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» (04112, м. Київ, вул. О. Теліги, 8, ЄДРПОУ 37884028) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.10.2019 до моменту поновлення на роботі 27.02.2020 в сумі 34270 (тридцять чотири тисячі двісті сімдесят) грн 16 коп. Стягнуто з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. Стягнуто з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу в користь ОСОБА_1 556 (п`ятсот п`ятдесят шість) грн 02 коп. судового збору. Стягнуто з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу в користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2020 року в ухваленні додаткового рішення у даній справі відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що 11 вересня 2019 року позивач перебував на робочому місці і в той самий день керівником Волинської філії було видано наказ № 23-К про покладення на позивача обов`язків завідувача Горохівської СДС тимчасово на період збирання врожаю та посіву озимих культур, оскільки така посада була вакантна і була необхідність на такий період здійснювати контроль за збиранням врожаю. Позивач відмовився підписувати наказ, а тому його зміст був доведений ОСОБА_1 шляхом зачитування у присутності працівників бухгалтерії, про що зазначено у наказі. Вийшовши на роботу 30.09.2019, позивач обґрунтовував свою відсутність перебуванням на лікарняному, проте доказів цього керівнику Волинської філії відповідача надано не було. Лікарняний лист відповідач побачив після отримання матеріалів позову у даній справі. 30.09.2019 позивач з`явився на роботу саме на Горохівську СДС, що підтверджує той факт, що він надав згоду на виконання покладених на нього функцій. Вказана обставина і випливає з змісту наказу № 26-К від 01.10.2019. Позивач відмовився надавати пояснення щодо своєї відсутності на робочому місці 30.09.2019 з 12:00, а тому керівником було прийняте рішення про звільнення позивача з роботи у зв`язку з відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочого дня. Відповідач вважає, що оскільки згода на призначення позивача була відсутня, а тому і на прийняття рішення про його звільнення така згода не вимагалась, а тому вказує на безпідставність тверджень позивача про порушення вимог п. 7.4.5. Положення про філію відповідача. Також відповідач вказує в апеляційній скарзі, що позивач належним чином не довів заподіяння йому моральної шкоди, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для часткового задоволення позовних вимог у цій частині.
Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що виходячи з пояснень, наданих представником відповідача суду першої інстанції, не зрозуміло за прогул якого робочого дня було винесено наказ № 26-К від 01.10.2019 про звільнення за прогул, оскільки в самому наказі це не вказано, як не вказано і в поданих відповідачем доказах, серед яких «Службове розслідування» в якому зазначено лише години доби, а календарна дата не вказана ні в самому документі, як не вказана і дата складення документу. Вказує, що не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про відсутність необхідності погоджувати звільнення з посади заступника директора Волинської філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з Генеральним директором підприємства відповідно до Положення про філію підприємства. Роботодавець не надав суду доказів на підтвердження законності звільнення працівника, в той час доводи позивача підтверджуються і результатами проведеної перевірки Управлінням Держпраці у Волинській області. Про відсутність прогулу з сторони ОСОБА_1 свідчить довідка про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 04.10.2019 № 8. 
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи відповідно до норм п. 2 ч. 4, ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 274 ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, як справа, що виникла з трудових відносин.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача мало місце з порушенням вимог трудового законодавства, а відтак останній підлягає поновленню на роботі, у зв`язку з цим виплаті працівникові підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу, крім того порушення відповідачем законних прав позивача безперечно завдало шкоду інтересам останнього та спричинило моральні переживання й страждання, а тому підлягає відшкодуванню і моральна шкода.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Романчук ОСОБА_4 № 8-К від 04.06.2018, погодженого в.о. генерального директора ДП «ЦСЕНСМ» № 1/10-7/463-18 від 04.06.2018, ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника директора Волинської філії державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з 05.06.2018, з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с. 7).
Відповідно до п. 7.2 Положення про Волинську філію Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», затвердженого наказом генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Павлієнко О ОСОБА_5 В ОСОБА_5 № 9 від 03.01.2012 (далі – Положення), керівництво Філією здійснює директор Філії.
Згідно п.п. 2.2, 8.1, 8.2 Положення філія у своїй структурі може мати відокремлені підрозділи. Працівники філії включаються в штатний розпис Підприємства і складають трудовий колектив Підприємства. Працівники філії дотримуються внутрішнього трудового розпорядку філії, встановленого директором філії, і несуть дисциплінарну та матеріальну відповідальність за його дотримання.
Пунктом 7.4.5 Положення визначено повноваження директора Філії призначати та звільняти з посади заступників директора і головного бухгалтера за згодою Генерального директора Підприємства.
Наказом директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Солов`янчика ОСОБА_6 № 26-К від 01.10.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Волинської філії державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з 01.10.2019 на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.
Додатково, в наказі про звільнення вказується, що згідно наказу № 23-К від 11 вересня 2019 року заступник директора філії ОСОБА_1 на час відсутності завідуючого Горохівською сортодослідною станцією був закріплений за проведенням робіт по збиранню зернових та підготовці до посіву озимих культур. З даним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, але від підпису відмовився. З 11 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року він був відсутній на робочому місці і про причину відсутності нікого не повідомив. 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 повторно був ознайомлений з вищеназваним наказом і направлений в Горохівську СДС в с. Усичі для організації робіт по підготовці до проведення посіву озимої пшениці. Ігноруючи вимоги наказу та доручення директора філії ОСОБА_1 о 12.00 год. залишив робоче місце і до кінця робочого дня в Горохівську СДС для виконання покладених обов`язків не з`явився.
Як на доказ відсутності позивача на роботі більше трьох годин протягом робочого дня відповідач послався на висновок службового розслідування, складений особисто директором Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» ОСОБА_7 та підписаний працівниками Горохівської СДС Онищуком В. О. та ОСОБА_8 , в якому зазначено, що заступник директора ОСОБА_1 Горохівську СДС залишив приблизно о 12.00 год. та о 17.25 год. (на час прибуття директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» ОСОБА_7 в Горохівську СДС) був відсутній.
Однак, дати, коли було вчинено таке порушення ОСОБА_1 , не вказано, що не може вважатись належним та достатнім доказом наявності інкримінованого йому порушення, що стало підставою для звільнення з роботи (а.с. 10).
Управлінням Держпраці у Волинській області, яке здійснює державний контроль за додержанням законодавства про працю, за зверненням позивача проведено інспекційне відвідування Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» в ході якого встановлено, що згідно з наказом № 23-К від 11.09.2019 Волинської філії ДП «ЦСЕНСМ» про тимчасове виконання обов`язків на період збирання урожаю в Горохівській СДС, заступника Волинської філії ДП «ЦСЕНСМ» ОСОБА_1 було направлено до Горохівської СДС для здійснення контролю за проведенням робіт. З вищезазначеним наказом ОСОБА_1 не був ознайомлений, оскільки з 11.09.2019 згідно з листком непрацездатності серії НОМЕР_2 від 27.09.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у Луцькій центральній районній лікарні по суботу 27.09.2019. До роботи приступив 30.09.2019 згідно з табелем обліку робочого часу перебував на робочому місці у Липинській ДСД, про що свідчить власноручне пояснення, яке засвідчили своїми підписами працівники станції Денисенко С. В., ОСОБА_9 С ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . При дослідженні матеріалів службового розслідування та інших документів встановлено, що згідно табелю обліку робочого часу з 30.09.2019 по 01.10.2019 в графі навпроти ОСОБА_1 проставлені робочі дні (8 годин). Акт про відмову в ознайомленні з наказом № 23-К від 11.09.2019 не складався. Всупереч ст. 140 КзПП України від ОСОБА_1 не було відібрано пояснення про відсутність понад трьох годин протягом робочого дня на робочому місці. Не було складено акт про відмову у наданні таких пояснень. В порушення п. 7.4.5 Положення про Волинську філію ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу», затвердженої наказом № 6 від 03.01.2012, у наказі № 26-К від 01.10.2019 відомостей та письмового погодження з т.в.о. генерального директора ОСОБА_12 ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» немає.
За результатами проведеної перевірки виявлено ряд порушень трудового законодавства відносно звільнення працівників, що містяться в Акті інспекційного відвідування юридичної особи № ВЛ/889/3/НП/ВП/АВ від 18.10.2019, зокрема, виявлено, що:
- в порушення п. 4 ч. 1 ст. 40 КзПП України не встановлено факт прогулу ОСОБА_1 (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, так як згідно з табелем обліку робочого часу з 30.09.2019 по 01.10.2019 в графі навпроти ОСОБА_1 проставлені робочі дні (8 годин) та проведено нарахування заробітної плати за вказані дні;
- в порушення ч. 1 ст. 149 КзПП України до застосування дисциплінарного стягнення відповідно до наказу № 26-К від 01.10.2019 Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» у ОСОБА_1 письмові пояснення не отримані та не складено акту про відмову у наданні таких пояснень.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
У пунктах 22, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями  147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Вимушений прогул – це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.
Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.
Рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається судом одночасно з рішенням про поновлення на роботі. Якщо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на роботі відбулось не у повному обсязі, працівник з урахуванням змісту статті 235 КЗпП України не позбавлений процесуальної можливості заявити таку вимогу за окремим позовом.
Статтею 237-1 КЗпП передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
На підставі встановлених обставин справи, що викладені вище, та наведених норм, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем 30.09.2019 дисциплінарного правопорушення у вигляді прогулу без поважних причин, зокрема, відповідного акту про відсутність ОСОБА_1 на роботі без поважних причин, що за таких підстав виключає законність звільнення позивача з роботи. Таким чином, звільнення позивача мало місце з порушенням вимог трудового законодавства, а відтак останній підлягає поновленню на роботі. Судом першої інстанції наведено розрахунок та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу по день розгляду справи, що становить 34270,16 грн (відповідно до довідки про нарахування заробітної плати за період 01.10.2018 по 30.09.2019 (а.с.24) заробітна плата позивача за серпень 2019 року становила 7 179,02 грн, за вересень 2019 року 6 795,22 грн. Середньоденна заробітна плата обраховується: 7 179,02 + 6 795,22/42 роб. дн. = 332, 72 грн. За період з 02.10.2019 по 27.02.2020 кількість робочих днів, з врахуванням рекомендацій КМУ щодо перенесення робочих днів у 2019-2020 р.р. /робочі суботи 21.12.2019, 28.12.2019, 11.01.2020/ становить 103 дні). Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував встановлені обставини справи, характер порушення прав позивача, ступінь моральних страждань, зміни у житті та зусилля, вжиті для відновлення трудових прав, а також принципи розумності та справедливості, а тому підставно задовольнив дану вимогу у розмірі 5 000 грн.
Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).
Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.
На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

 
П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу відповідача Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                  

 
Судді