справа № 757/57860/19-ц                             головуючий у суді І інстанції Підпалий В.В.
провадження № 22-ц/824/5749/2020           суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
06 квітня 2020 року                                                                                        м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2019 року про передачу за підсудністю справи за позовом ОСОБА_1 до Установи «28 Управління начальника робіт» Міністерства оборони України про стягнення заробітної плати, компенсації та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 142 223 грн. 14 коп., компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку - 17 769 грн. 22 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати - 309 грн. 69 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 85 274 грн. 03 коп.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу першої інстанції через порушення норм процесуального права та повернути справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду іншим складом суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги ч. 1 ст. 28 ЦПК України, згідно з якою позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. ОСОБА_1 подав позовну заяву про стягнення заробітної плати, компенсації та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції фактично незаконно відмовив позивачу у доступі до правосуддя при зверненні до суду за підсудністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.  
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач знаходиться по пр-ту Повітрофлотський, 6, у м. Київ, що територіально не належить до Печерського району міста Києва.
Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
 Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У той же час, відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є заборгованість по заробітній платі, компенсація за невикористану щорічну основну відпустку, компенсація втрати частини заробітної плати та середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто, позов ОСОБА_1 виник з трудових відносин.
Частина 1 статті 28 ЦПК України передбачає альтернативну підсудність та наділяє позивача правом на пред`явлення позову за зареєстрованим місцем його проживання чи перебування.
ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , що територіально належить до Печерського району міста Києва. Вказана адреса є також адресою місця реєстрації позивача. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції проігнорував норми ч. 1 ст. 28 ЦПК України, що призвело до затягування строків розгляду справи. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Доводи апеляційної скарги щодо незаконних дій судді Підпалого В.В., які, на думку позивача, мали місце, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки до компетенції суду апеляційної інстанції не належить перевірка дій судді на відповідність вимогам закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції. 
Враховуючи вищезазначене, передаючи справу на розгляд іншому суду судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 06 квітня 2020 року.
Судді                                                                                              Фінагеєв В.О.
 
Кашперська Т.Ц.
 
                                                                                     Яворський М.А.