У х в а л а        
26 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 127/19603/18-ц
 
провадження № 61-5293 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщенням квартири,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 
2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року залишено без змін. 
15 березня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку  ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (надійшла 20 березня 2020 року), 
в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 та задоволення його зустрічного позову. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки 
у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує клопотання про звільнення його від сплати судового збору, з посиланням на скрутний майновий стан та зазначає, що він є пенсіонером.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки ним не надано доказів 
на підтвердження його майнового стану. 
У зв`язку з наведеним заявникові потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Із тексту оскаржуваних судових рішень убачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у серпні 2018 року, а зустрічний позов заявлений у червні 2019 році. 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн.
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми, таким чином (704 грн 80 коп. + 768 грн 40 коп.) *200% =2 946 грн 40 коп.).
Відповідно до абзацу другого пункту 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до якого у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.
Як убачається із змісту касаційної скарги, заявник не погоджується із судовими рішеннями, які прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів.
Ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 946 грн 40 коп.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, 
що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення 
від сплати судового збору відмовити. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 квітня 
2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько