Справа № 740/1299/20 	Головуючий у 1 інстанції Пантелієнко В. Г. 	
Провадження № 33/4823/156/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                        	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2020 року, 

                                           в с т а н о в и в: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 130  Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. 
Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що:
- 13 березня 2020 року, о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Московській, 1 в м. Ніжині, керував автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» АLCOTEST 6810 на місці та проходження огляду в медичному закладі відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;
- 24 березня 2020 року, о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Московській, 54-А в м. Ніжині, керував автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці та проходження огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк для подачі апеляційної скарги, постанову суду скасувати, а справу відносно нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права, а саме, неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ст. 252, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, та вказує на порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки ніяких повісток до суду не отримував, а його захисник ознайомився із матеріалами справи тільки 22 квітня 2020 року, а також просить врахувати, що він строк пропустив в умовах оголошення карантину. Вважає, що справа проведена неповно та необ`єктивно, оскільки суд розглянув справу у спрощеному порядку. На думку апелянта, суд не зазначив, які ж конкретно матеріали справи підтверджують його вину. Вважає неналежними та недопустимими доказами пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи. Наголошує, що в стані алкогольного сп`яніння 
він автомобілем не керував, поліцейські пройти огляд на стан сп`яніння йому не пропонували, а тому, відповідно, він і не відмовлявся від його проходження. Зазначає, що копію протоколу йому не було надано, також не надано можливості з ним ознайомитись. Вказує на відсутність у матеріалах справи направлення на  медичний огляд поліцейськими, що на думку апелянта, свідчить про те, що він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд. Наголошує, що наявні у справі докази, не підтверджують факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційний суд ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що не буде суперечити вимогам Закону.
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Відповідно до ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено  постанову,  може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення  принципу доступу громадян до правосуддя, а також з причини того, що ОСОБА_1 не був присутнім в засіданні суду першої інстанції при оголошенні судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе  поновити скаржникові строк на його звернення до суду. 
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано особисто ОСОБА_1 , а тому довід скарги про розгляд справи у відсутності особи апеляційний суд відхиляє.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
        Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ДПР 18 № 382510 від 13.03.2020 року, 13 березня 2020 року, о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Московській, 1 в м. Ніжині, керував автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження на стан сп`яніння за допомогою приладу “АLCOTEST 6810” на місці та проходження огляду в медичному закладі відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с.3).
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, від надання письмових пояснень і підпису відмовився в присутності двох свідків.
З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с. 6)  надали начальнику патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП  відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що 13 березня 2020 року, о 12 год. 50 хв., на ринок заїхав автомобіль «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого знаходився у стані алкогольного сп`яніння, а саме, вийшовши хитався та ходив з пляшкою алкогольних напоїв, пив з пляшки, а потім знову сів за кермо та хотів їхати, на зауваження не реагував, після чого ними було викликано поліцію, де в їх присутності було запропоновано водієві  пройти медичний огляд, на що він відмовив та висловлювався нецензурною лайкою. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення та відсторонено його від керування автомобілем.(а.с. 5,6).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ДПР 18 № 382518 від 24.03.2020 року, 24 березня 2020 року, о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Московській, 54-А в м. Ніжині, керував автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. (а.с.10).
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, від надання письмових пояснень і підпису відмовився в присутності двох свідків.
З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_4 (а.с.14) та ОСОБА_5 (а.с. 15)  надали поліцейському патрульної поліції вбачається, що 24.03.2020 року, близько 17 год.30 хв., вони були свідками під час пропонування у встановленому законом порядку пройти тест “Драгер”, а також пройти у Ніжинському психонаркодиспансері у лікаря-нарколога освідування на стан алкогольного сп`яніння  водію ОСОБА_1 . Водій мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду відмовився, також відмовився  від підпису, ознайомлення, від дачі пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення. В їх присутності на нього було складено протокол  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що  ОСОБА_1 двічі порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку в присутності двох свідків, тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху  водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, дії наркотичних або токсичних засобів. Відмова особи, яка керує транспортним засобом від зазначеного обов`язку, тягне відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебувала особа за кермом під час виявлення правопорушення і складання протоколу на неї чи ні, та чи проводилось медичне обслідування на місці чи ні.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Стаття 266 КУпАП регламентує порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 7  Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. 
З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.
Спростовується матеріалами справи і позиція апелянта щодо відсутності доказів його вини про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в самих протоколах про адміністративні правопорушення (а.с.3,10) мова йде про відмову від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою приладів “АLCOTEST 6810” та “Драгер”, так і в медичному закладі, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи,  ОСОБА_1 по першому та другому фактах адміністративних правопорушень поліцейськими було запропоновано прослідувати для проходження огляду до закладу охорони здоров`я, однак він відмовився це зробити в присутності свідків, на що останні прямо вказували в своїх поясненнях. 
За цих обставин, питання, які поставлені в апеляційній скарзі, не мають ніякого значення для вирішення справи по суті. Адже у випадку відмови особи від проходження  медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські не мають права  ніяким чином примусити цю особу проходити медичний огляд, а можуть лише скласти протокол про адміністративне правопорушення. Обов?язок  водія пройти на вимогу поліцейського  медичний  огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, прямо передбачений п. 2.5 Правил дорожнього руху, що не було виконано ОСОБА_1 ..
Вказівка апелянта на відсутність у матеріалах справи направлення на  медичний огляд поліцейськими є безпідставними, оскільки  відмова особи від проходження медичного огляду робить  непотрібним складання такого направлення.
Проаналізувавши показання свідків, які є в матеріалах судової справи, апеляційний суд дійшов висновку, що будь-яких підстав вважати ці докази неналежними або недопустимими немає, а  твердження апелянта про те, що в стані алкогольного сп`яніння він автомобілем не керував, поліцейські пройти огляд на стан сп`яніння йому не пропонували, а тому він і не відмовлявся від його проходження не заслуговують на увагу та в повному обсязі спростовуються матеріалами справи.
Доводи апелянта про допущену неповноту судового розгляду судом першої інстанції, апеляційний суд вважає також безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.
Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною  своїх прав та інтересів. Усі доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними  і тому апеляційним судом відхиляються.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчинених правопорушень, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.        
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначив стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне з числа вчинених правопорушень в мінімальному розмірі, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і не знаходить підстав для її скасування та закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, як про це ставить вимогу апелянт в апеляційній скарзі.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,                                  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на  подачу апеляційної скарги на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко