УХВАЛА

04 травня 2020 року 
Київ
справа №802/2216/16-а
адміністративне провадження №К/9901/16783/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України
на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дружба-ВМ» 
до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту агропромислового розвитку Вінницької обласної державної адміністрації, Управління агропромислового розвитку Тульчинської районної державної адміністрації, 
треті особи Державна казначейська служба України, Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі Вінницької області, 
про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав передано касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дружба-ВМ» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту агропромислового розвитку Вінницької обласної державної адміністрації, Управління агропромислового розвитку Тульчинської районної державної адміністрації, треті особи Державна казначейська служба України, Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості.
За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., про що складено протокол від 28 квітня 2020 року.
До початку розгляду справи по суті суддею-доповідачем Берназюком Я.О., суддями Желєзним І.В. та Коваленко Н.В. заявлено самовідводи, що обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, а саме - без урахування спеціалізації.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправною бездіяльності Управління агропромислового розвитку Тульчинської районної державної адміністрації щодо невиконання дій з виплати грошових коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" та стягнення з Державного бюджету кредиторської заборгованості, шляхом списання коштів з бюджетної програми 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними", таким чином спір у даній справі стосується реалізації особою права, пов`язаного з отриманням бюджетних коштів, відповідно до статей 20, 22 Бюджетного кодексу України.
Вказана справа згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим наказом ДСА України від 21 грудня 2018 року № 622, повинна бути віднесена до категорії 108090000 розділу 108000000: справи з приводу реалізації державної політики у сфері економіки та публічної фінансової політики, зокрема щодо бюджетної системи та бюджетного процесу; державного боргу.
Відповідно до затвердженого рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді № 22 від 19 липня 2019 року Роз`яснення, щодо віднесення адміністративних справ до категорій справ відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого наказом ДСА від 21 грудня 2018 року № 622 (далі - Класифікатор № 662), спори щодо бюджетних трансфертів між бюджетами різних рівнів, спрямування коштів спеціального фонду кошторису до установи вищого рівня, виконання кошторису бюджетної установи, зупинення операцій з бюджетними коштами варто відносити до категорії спорів щодо бюджетної системи та бюджетного процесу (пункт 108090000 Класифікатора).
Так, за приписами пункту 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Частинами 1-3 статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у Касаційному адміністративному суді обов`язково створюється окрема палата для розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.
За змістом частини першої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду, - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється з урахуванням спеціалізації.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06 грудня 2017 року № 5 (далі - Рішення № 5) було утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено спеціалізації суддів і судових палат, їх кількісний склад.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року № 1 (далі - Рішення № 1) визначено спеціалізацію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у відповідності до Класифікатора № 622.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 4 (далі - Рішення № 4) визначено персональний склад постійних колегій суддів, резервних суддів для постійних колегій суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Відповідно до Рішення № 4 суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Желєзний І.В. та Коваленко Н.В. входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Рішенням Зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді № 33 від 27 грудня 2019 року (далі - Рішення № 33) внесено до спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат в Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (додаток до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року № 1 «Про визначення спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат в Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду») такі зміни: 
-                    у підпункті 1.3 пункту 1 цифри « 108090000» замінено цифрами « 108080100», знак і цифри «, 10120000» виключено;
-                    у підпункті 2.3 пункті 2 цифри « 108030000» замінено цифрами « 108050000»;
-                    пункт 3 доповнено новим підпунктом 3.8 такого змісту:
-                    «Справи з приводу реалізації державної політики у сфері економіки та публічної фінансової політики (коди 108030000-108040000, 108090000, 108120000 Класифікатора)»;
-                    у зв`язку із цим підпункти 3.8, 3.9 вважати відповідно 3.9, 3.10.
Таким чином, згідно з Рішенням № 33, справи віднесені до категорії 108090000 розділу 108000000 Класифікатора № 622,, до якого відноситься судова справа № 802/2216/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Дружба-ВМ» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту агропромислового розвитку Вінницької обласної державної адміністрації, Управління агропромислового розвитку Тульчинської районної державної адміністрації, треті особи Державна казначейська служба України, Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості, віднесено до спеціалізації Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Так, цією палатою вже було здійснено розгляд справ, подібних до справи № 802/2216/16-а, такої ж категорії, зокрема, у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 1440/1750/18 щодо визнання протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо неспрямування бюджетних коштів на погашення бюджетної кредиторської заборгованості за бюджетними зобов`язаннями, не взятими на облік органами Казначейства за програмою «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними» для перерахування на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лиманський»; стягнення з Державного бюджету України компенсацію за бюджетною програмою по КПКВ 2801350 «Закладення і нагляд за молодими садами, виноградниками та ягідниками» не отриманих в повному обсязі коштів, шляхом списання з наявних бюджетних програм Міністерства аграрної політики та продовольства України, від 29 січня 2020 року у справі № 808/3578/16, від 14 лютого 2020 року у справі №803/1448/16, від 19 лютого 2020 року у справі №822/2115/16, від 10 березня 2020 року у справі №826/20033/14, від 17 березня 2020 року у справі №815/3053/18 та від 19 березня 2020 року у справі № 815/2544/17.
Сталою є практика заявлення суддями самовідводів у випадку порушення порядку визначення суддів для розгляду справи, зокрема без урахування спеціалізації, в ухвалах, від 15 травня 2019 року № 813/2585/18, від 25 жовтня 2019 року № 1.380.2019.000473, від 26 березня 2020 року у справі №814/917/17 та від 02 квітня 2020 року у справі №806/136/17.
При прийнятті рішення про самовідвід, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того що "суд" розглядається як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві ("Lavents v. Latvia", № 58442/00, пункт 81); фраза "заснований на законних підставах" означає не лише законні підстави для існування суду, а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність ("Сокуренко і Стригун проти України", № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24). "Закон" у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) включає не лише законодавство щодо заснування і компетенцію судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке в разі його порушення спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи ("DMD Group, a.s. v. Slovakia", № 19334/03, пункт 59).
Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї палати є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.
Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічного прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 "Про верховенство права" (Venice Commission: the Rule of Law), що була прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року на основі зауважень її членів П`єтера Ван Дзіка (Нідерланди), Грет Халлер (Швейцарія), Джефрі Джоуела (Сполучене Королівство), Каарло Туорі (Фінляндія); п. 44-50).
Враховуючи викладене, зазначені положення законодавства, а також з метою забезпечення єдності судової практики щодо розгляду справ, які стосуються реалізації особою права, пов`язаного з отриманням бюджетних коштів, заяви суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В. та Коваленко Н.В. про самовідвід підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити заяви суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В. та Коваленко Н.В. про самовідвід.
2. Відвести суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В. та Коваленко Н.В. від участі у розгляді касаційної скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дружба-ВМ» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту агропромислового розвитку Вінницької обласної державної адміністрації, Управління агропромислового розвитку Тульчинської районної державної адміністрації, треті особи Державна казначейська служба України, Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі Вінницької області, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                              Я.О. Берназюк
                                                                                                              І.В. Желєзний
                                                                                                              Н.В. Коваленко