Ухвала
26 березня 2020 року                                                                                         
м. Київ
справа № 344/17217/15-ц
провадження № 61-1076ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2016 року 
та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, 
яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - товариство з обмеженою відповідальністю «Одіс Пабліситі Груп», про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2019 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на вказані судові рішення повернуто заявнику у зв`язку із невиконанням вимог ухвал про залишення касаційної скарги без руху, несплатою судового збору.
10 січня 2020 року до Верховного Суду  ОСОБА_1 повторно подано касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Вищезазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору за її подання у розмірі, передбаченому законом. Надано заявнику строк для усунення недоліку касаційної скарги до 17 лютого 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.
Вимоги ухвали Верховного Суду від 27 січня 2020 року ОСОБА_1 не виконано, недолік касаційної скарги не усунуто.
ОСОБА_1 12 березня 2020 року подано заяву про 
розстрочення сплати судового збору. До заяви додано квитанцію 
№ MP_АB30573KNI_2838538 від 10 березня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 539, 20 грн. Сплату судового збору у розмірі 24 000 грн заявник просить розстрочити на шість рівних платежів до 30 вересня 
2020 року. 
У заяві від 12 березня 2020 року заявник повторно зазначає, що він є членом багатодітної сім`ї та єдиним годувальником і не має постійного місця роботи, а його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
У відповідності до пункту 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який надбав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частиною третьої статті 2 передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.
У статтях 1, 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий     збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат та справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Закріплення розміру судового збору має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на осіб, які звертаються до суду за захистом своїх прав, що покликано дисциплінувати учасників цивільного процесу від подання до суду необґрунтованих заяв та скарг, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.
При цьому сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.
Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або у випадку, коли позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.
За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» 
та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.
Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Звернувшись до суду з клопотаннями щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору,  ОСОБА_1 не надав доказів про свої доходи, не довів, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, є надмірним для нього, зокрема перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний.
У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є: учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Лізинг» і особою уповноваженою представляти товариство у правовідносинах з третіми особами (код 22166729); учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати Еко Експорт» (код 41042052); учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Ринг» (код 42145119); кінцевим бенефіціаром товариства з обмеженою відповідальністю «Октонет» (код 38712277); засновником та керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі Девелопмент» (код 42939529); керівником об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пилипа Орлика 8» (код 37581681). 
Враховуючи обсяг нерухомого майна, яке належить заявнику на праві власності, корпоративні права й виконання функцій керівника юридичних осіб, а також те, що заявник не є позивачем у цій справі і перший раз касаційну скаргу подав у серпні 2019 року, не сплативши станом                              на 26 березня 2020 року судовий збір за її подання, заява ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору, доводи якої є аналогічними доводам раніше поданих заяв про відстрочення сплати судового збору, до задоволення не підлягає.
Процесуальна поведінка ОСОБА_1 на протязі серпня 2019 року-березня 2020 року свідчить про те, що він не має наміру сплатити у розмірі, визначеному законом, судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення.
Згідно частини другої статті 393 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній 
на час подання касаційної скарги) у разі якщо касаційна скарга оформлена 
з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. 
Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 27 січня 2020 року     ОСОБА_1 не виконані, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню 
з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою 
для повернення касаційної скарги.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про розстрочення
сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2016 року 
та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, 
яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - товариство з обмеженою відповідальністю «Одіс Пабліситі Груп», про звернення стягнення на предмет іпотеки - повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    Є. В. Синельников