Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року                                                         м. Рівне

       Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
       З участю: 
       особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:
Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього покладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
З матеріалів справи слідує, що 05 березня 2020 року приблизно о 20 год. 05 хв. по вул. Центральній в с. Перекалля, Зарічненського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом МОТ-О CCR – 150 (незареєстрованим), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати. Зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив матеріали справи та неправильно з`ясував обставини, визнавши його винним. Додає, що місцевим судом було неправильно застосовано до нього норми ст.ст. 130, 251, 256, 266 КУпАП. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2018 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. 
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме із змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_1 виявленні ознаки сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя (а.с.6).
Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку із якими вони вважають,що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків (а.с.4).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2020 року (а.с.4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та від проведення такого огляду в медичному закладі (а.с. 8-9), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків, підписи яких наявні в даному акті, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Зарічненської ЦРЛ від 05.03.2020 року (а.с.6).
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 05 березня 2020 року приблизно о 20 год. 05 хв. він керував незареєстрованим мотоциклом, без посвідчення водія. Зазначив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП він дізнався, коли прийшла повістка до суду.
Як вбачається, з поясненнь свідка ОСОБА_2 , що працівники поліції, а саме сержант поліції ОСОБА_4 на місці зупинки транспортного засобу пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер" або проїхати до медичного закладу, проте ОСОБА_1 відмовився (а.с.8).
А тому суд розцінює критично доводи ОСОБА_1 та вважає їх такими, які надані з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. 33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, - 

                               П О С Т А Н О В И В:
Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 – залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Рівненського
апеляційного суду О.І.Полюхович