УХВАЛА

13 квітня 2020 року 
Київ
справа №640/3604/19
адміністративне провадження №К/9901/6806/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №640/3604/19 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
10.03.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської митниці Держмитслужби  на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.11.2019 та постанову Шостого    апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020.
Верховний Суд ухвалою від 18.03.2020 вказану касаційну скаргу залишив без руху з мотивів її невідповідності вимогам  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
02.04.2020 на адресу Верховного Суду від Київської митниці Держмитслужби     надійшло клопотання  про усунення недоліків касаційної скарги, а саме: копії митних декларацій UA100110/2019/113267 №UA100110/2019/115825, копія рішення про коригування митної вартості товарів UA100110/2019/000016/2.
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 04.02.2019 № UA100110/2019/000016/2,
- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.02.2019 № UA100110/2019/00149.
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.11.2019, залишеним без змін постановою Шостого    апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020, позов задоволено повністю.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , за допомогою митного брокера Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіК-Партнер» до відділу митного оформлення митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС подав в електронному вигляді митну декларацію № UA/100110/2019/113267 для здійснення митного оформлення автомобілю легкового, бувшого у використанні, марка - VW, модель - Golf, номер шасі/кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2013, модельний рік - 2012, категорія - М1, колісна формула - 4х2, тип кузова - універсал, колір - сірий, показник одометра - 206595 км, країна виробництва - EU. Митна вартість автомобіля за вказаною декларацією визначена основним методом та складає 3300,00 євро.
За результатом розгляду поданих документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості автомобіля, яким визначено вартість у розмірі 6302,00 євро та відмовлено у прийняття митної декларації на підставі частини шостої статті  54, статті  256 Митного кодексу України.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняте Київською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості товарів від 04.02.2019 № UA100110/2019/000016/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.02.2019 № UA100110/2019/00149 є протиправним та підлягає скасуванню.
Київська митниця Держмитслужби, не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.11.2019 та постанову Шостого    апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №640/3604/19 скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою  статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України  (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої  статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України  розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову у справі №640/3604/19 є визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05.02.2019 №125000/2019/110003/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.02.2019 № UA100110/2019/00149.
Ціною позову у справі №640/3604/19 є різниця між сумами ПДВ та мита до та після коригування митної вартості товару, що складає 28 956,14 грн.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.11.2019 та постанову Шостого    апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №640/3604/19 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись  статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №640/3604/19 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                            І. А. Гончарова

Судді                                                                                                                 І. Я. Олендер

                                                                                                                Р. Ф. Ханова