Постанова
Іменем України                                        
 
29 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/7844/17
провадження № 61-3551св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
третя особа - Державна інспекція з питань захисту прав споживача,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду 
від 17 січня 2019 року у складі колегії суддів: Іванової І. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом дофізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 , підрядник), третя особа - Державна інспекція з питань захисту прав споживача, про розірвання договору підряду, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 21 жовтня 2016 року між ним та ФОП ОСОБА_2 укладений договір підряду № 21/10/16, за умовами якого відповідач зобов`язався за завданням замовника виготовити конструкцію: обшивку каркасу сходів буковими східцями, підступенками, площадкою та перильною огорожею з вертикальними стійками та буковим поручнем згідно специфікації до договору.
 
Пунктом 4.1. договору підряду сторони визначили строки виконання робіт по кожному з етапів: 
-          перший етап - придбання матеріалів, виготовлення заготівок, в строк протягом 10 робочих днів, з наступного дня після отримання завдатку, згідно з пунктом 3.1., за умови підписаного договору та технічного завдання (специфікації);
-          другий етап - обшивка каркасу сходів, в строк протягом 15 робочих днів за умови підписаної товарно-транспортної накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап; 
-          третій етап - встановлення перильної огорожі, в строк протягом 5 робочих днів за умови підписаної товарно-транспортної накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап та отримання завдатку.
 
21 жовтня 2016 року він передав відповідачу завдаток у розмірі 25 400,00 грн.
 
У зв`язку з порушенням строків виконання робіт та якості заготівок, він 
08 лютого 2017 року звернувся до підрядника із заявою про повернення суми завдатку.
 
У подальшому, 10 квітня 2017 року між ним та ФОП ОСОБА_2 укладений додаток до договору підряду № 21/10/16, відповідно до якого відповідач зобов`язався виготовити сходи до 14 квітня 2017 року, закінчити роботи по встановленню сходів не пізніше 20 квітня 2017 року, встановити перильну огорожу - не пізніше 28 квітня 2017 року за умови прийнятої роботи по встановленню сходів.
 
14 квітня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення йому у повному обсязі суми завдатку у зв`язку із істотним порушенням строків виконання робіт.
 
27 квітня 2017 року відповідач доставив матеріали сходинок та підсходинок, які ним були прийняті та дозволено їх монтаж.  
 
23 травня 2017 року комісією у складі представника ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» ОСОБА_12, ОСОБА_1 , ОСОБА_11, представника підрядника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проведено огляд букових сходинок та підсходинок, виготовлених підрядником на виконання договору підряду від 21 жовтня 2016 року № 21/10/16. За результатами огляду виконаної роботи підрядника, ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» склало висновок про вартість проведення відновлювального ремонту будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого дощаті сходинки встановлені геометрично неправильно.
 
Посилаючись на порушення підрядником виконання зобов`язань у строки, передбачені договором підряду, що підтверджується відсутністю підписаного між сторонами акту виконаних робіт, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: розірвати договір підряду від 21 жовтня 2016 року 
№ 21/10/16, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь 374 588,00 грн, з яких: завдаток - 25 400,00 грн, пеня - 337 566,00 грн, сума відновлювального ремонту - 9 622,00 грн, витрати на проведення експертного дослідження - 2 000,00 грн, та на відшкодування моральної шкоди - 10 000,00 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Розірвано договір підряду від 21 жовтня 2016 року № 21/10/2016, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 
 
Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдаток у розмірі 
25 400,00 грн та пеню у розмірі 25 000,00 грн.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не надав доказів на підтвердження того, що у погоджений сторонами у додатку до договору підряду строк (до 14 квітня 2018 року), ним було виконано перший етап виготовлення конструкції за завданням замовника. 27 квітня 2017 року позивач прийняв виконання першого етапу договору підряду, інші етапи договору та додатку до нього відповідачем не виконано. Неодноразове перефарбування та перероблювання відповідачем виробів, що здійснювалося відповідачем на вимогу позивача до укладення сторонами додатку до договору підряду, суд оцінив як фактичне підтвердження наявності недоліків у виготовлених підрядником виробах, а тому вважав обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого ним завдатку у розмірі 25 400,00 грн, зазначивши, що унаслідок фактичної відмови ОСОБА_1 від договору підряду, за наявності підстав, передбачених частиною другою статті 849 ЦК України, договір підряду є розірваним, а зобов`язання сторін припиненими. Вирішуючи питання про покладення на ФОП  ОСОБА_2 відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором підряду, суд виходив з відсутності доказів на підтвердження того, що виконанню умов договору перешкодили саме дії/бездіяльність замовника. Ураховуючи, що визначений позивачем розмір пені за прострочення виконання замовлення за договором підряду більш ніж у тринадцять разів перевищує сплачений позивачем завдаток, а отже є неспівмірним з вартістю робіт, суд вважав наявними підстави для застосування положень частини третьої статті 551 ЦК України та зменшення розміру пені до 25 000,00 грн.
 
Суд надав оцінку висновку про вартість відновлювального ремонту будинку 
від 30 травня 2017 року, зазначивши, що він не є належним доказом на підтвердження обставин порушення відповідачем умов договору підряду щодо якості виготовлених виробів та їх монтажу, оскільки об`єктом оцінки є вартість проведення відновлювального ремонту будинку після пожежі. Крім того, оскільки роботи по монтажу сходів не завершено, висновок про якість їх виконання, є передчасним. 
 
Ураховуючи, що відповідно до статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом, тоді як судом під час розгляду справи не встановлено недоліків виготовлених підрядником виробів, та їх небезпеки для життя і здоров`я замовника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. 
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено, рішення Деснянського районного суду 
м. Києва від 12 квітня 2018 рокускасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Судове рішення мотивовано тим, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для розірвання договору підряду, стягнення з відповідача на користь позивача завдатку і пені, оскільки ні положеннями закону, ні умовами договору підряду не передбачено, що порушення однією із сторін строків виконання робіт є підставою для припинення зобов`язання. 27 квітня 2017 року ОСОБА_1 прийняв готову продукцію та дозволив проведення монтажу виготовлених підрядником виробів. Зазначене, а також відсутність доказів на підтвердження порушення умов договору щодо якості виготовлених робіт та їх монтажу, свідчить про безпідставність вимоги про повернення замовнику суми завдатку. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу, що підрядник доставив виготовлену продукцію замовнику, яку той прийняв, та розпочав її монтаж, однак завершити виконання робіт за договором підряду відповідач не зміг, оскільки замовник зупинив здійснення монтажу виробів з посиланням на їх неналежну якість. Сторони визнали зупинення виконання монтажних робіт замовником, а тому відсутні підстави для стягнення з підрядника на користь ОСОБА_1 пені за прострочення виконання зобов`язання.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи 
 
У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року та залишити в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва 
від 12 квітня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд не звернув увагу, що відповідно до статті 849 ЦК України, замовник має право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення робіт, що має наслідком припинення зобов`язань за договором. Висновки суду апеляційної інстанції щодо належного виконання підрядником кожного з передбачених умовами договору етапів робіт, спростовуються фактично установленими судами обставинами, відсутністю акту здачі-приймання виконаних робіт, інших доказів на підтвердження виконання робіт у кількості, якості, об`ємі та у визначений договором строк. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що прострочення боржника настало з вини замовника, який не допускав його до завершення виконання робіт, а тому суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність передбачених законом підстав для розірвання договору підряду. 
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що 21 жовтня 2016 року між 
 ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладений договір підряду № 21/10/16, за умовами якого підрядник зобов`язався за завданням замовника виготовити конструкцію: обшивку каркасу сходів буковими східцями, підступенками, площадкою та перильною огорожею з вертикальними стійками та буковим поручнем згідно специфікації до договору.
 
Ціна договору за домовленістю сторін становить 31 000,00 грн (пункт 2.1. договору). 
 
Згідно з пунктами 3.1.-3.4. договору, розрахунки між замовником і підрядником проводяться у декілька послідовних етапів. Замовник передає підряднику завдаток у розмірі 80 процентів від ціни договору (ціна матеріалів, заготівок), у розмірі 24 800,00 грн. Перед початком третього етапу робіт, згідно з пунктом 4.2.3. договору, замовник сплачує підряднику завдаток у розмірі 15 процентів (ціна витратних матеріалів) від ціни договору, що становить 4 600,00 грн. Кінцевий розрахунок - 5 процентів від ціни договору (вартість монтажу) у розмірі 1 550,00 грн замовник проводить в момент завершення всіх робіт.
 
Пунктом 4.1. договору підряду сторони визначили строки виконання робіт по кожному з етапів: 
-          перший етап - придбання матеріалів, виготовлення заготівок, в строк протягом 10 робочих днів, з наступного дня після отримання завдатку, згідно з пунктом 3.1., за умови підписаного договору та технічного завдання (специфікації);
-          другий етап - обшивка каркасу сходів, в строк протягом 15 робочих днів за умови підписаної товарно-транспортної накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап; 
-          третій етап - встановлення перильної огорожі, в строк протягом 5 робочих днів за умови підписаної товарно-транспортної накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап та отримання завдатку.
 
За змістом пунктів 6.1.- 6.3. договору замовник (або довірена особа замовника), зобов'язаний підписати товарно-транспортну накладну на відпуск товарно-матеріальних цінностей за проведені етапи - завезені матеріали за заготівки на об'єкт. Здача-приймання всіх виконаних робіт здійснюється шляхом підписання підрядником та замовником акта виконаних робіт в момент їх завершення. Замовник має право не приймати виконання робіт до моменту усунення підрядником всіх недоліків у разі їх виявлення. У випадку мотивованої відмови замовника від приймання робіт, сторони у триденний строк складають двосторонній акт із зазначенням усіх недоліків та строків їх виправлення. Підрядник зобов'язаний виправити відповідні недоліки у встановлений сторонами строк. Після виправлення підрядником недоліків, замовник зобов'язаний підписати акт приймання виконаних робіт. 
 
Відповідно до пункту 8.1. договору, якщо роботи не здійснюються з вини підрядника у строк, визначений пунктом 4 договору, він сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від вартості робіт, які не були виконані, за кожен робочий день прострочення, але не більше 5 процентів від суми.
 
21 жовтня 2016 року ОСОБА_1 передав замовнику завдаток у розмірі 
25 400,00 грн.
 
10 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладений додаток до договору підряду № 21/10/16, за умовами якого відповідач зобов`язався виготовити сходи до 14 квітня 2017 року, закінчити роботи по встановленню сходів не пізніше 20 квітня 2017 року, а роботи зі встановлення перильної огорожі - не пізніше 28 квітня 2017 року за умови прийнятої роботи по встановленню сходів.
 
14 квітня 2017 року ОСОБА_1 направив на адресу підрядника заяву, за змістом якої вимагав у триденний термін з моменту її отримання повернути йому у повному обсязі суму завдатку у зв'язку із суттєвим порушенням строків виконання робіт.
 
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 27 квітня 2017 року 
№ ТТН-0000027/04, ОСОБА_1 прийняв доставлені підрядником вироби та дозволив проведення їх монтажу 
 
У подальшому, позивач зупинив монтаж виробів, посилаючись на наявність недоліків у виконаній ФОП ОСОБА_2 роботі по виготовленню та встановленню сходів. 
 
23 травня 2017 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» договір на проведення експертної грошової оцінки вартості відновлювального ремонту будинку, за змістом якого кошторисна вартість проведення відновлювального ремонту будинку АДРЕСА_1 , становить 9 622,00 грн.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
 
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (частини перша, третя статті 837 ЦК України). 
 
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом (частина друга статті 651 ЦК України). 
 
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
 
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
 
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
 
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
 
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13.
 
ОСОБА_1 , як на підставу вимоги про розірвання договору підряду, укладеного між ним та відповідачем, посилався на істотне порушення підрядником строків виконання робіт, передбачених договором підряду, а також на неналежну якість виготовлених підрядником виробів.  
 
Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд обгрунтовано виходив з того, що позивач не довів істотності порушення відповідачем умов договору підряду, зокрема суд зазначив, що сторони за взаємною згодою змінили строки виконання підрядником кожного з етапів робіт, що визначені у додатку до договору від 10 квітня 2017 року.
Л  ОСОБА_9 прийняв виконання заявником першого етапу робіт, що підтверджується підписаною ним 27 квітня 2017 року товарно-транспортною накладною та допустив підрядника до виконання робіт другого етапу - монтажу сходів (обшивки каркасу сходів). 
 
Згідно з вимогами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
 
Аналіз положень наведеної статті дає підстави для висновку, що її положення регламентують дії замовника щодо прийняття роботи підрядника у цілому, після її завершення. 
 
Під час виконання підрядником робіт, у тому числі їх певного етапу, право замовника у будь-який час перевірити хід, якість та обсяги робіт, а також якість використовуваних матеріалів, обмежене певною умовою - не втручанням у діяльність підрядника (пункт 5.4 договору, зміст якого кореспондується з положеннями частини першої статті 849 ЦК України).
 
Як встановили суди і визнав позивач, після прийняття виробів і початку виконання підрядником другого етапу робіт, замовник зупинив монтажні роботи по встановленню сходів, посилаючись на неналежну якість їх виконання. 
 
За змістом частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України) 
 
Відповідно до статті 80 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.
 
На підтвердження неналежної якості виконаних підрядником монтажних робіт по встановленню сходів,   ОСОБА_10 надав висновок про вартість відновлювального ремонту будинку від 30 травня 2017 року. Надаючи оцінку зазначеному висновку, суд апеляційної інстанції правильно визнав його неналежним та недопустимим доказом, оскільки в ньому визначена вартість проведення відновлювального ремонту будинку після пожежі, що не стосується предмета доказування. 
 
Ураховуючи, що позивач не надав достовірних та достатніх доказів на підтвердження неналежної якості виконаних підрядником робіт, іншого істотного порушення ним договору підряду, що тягнуло б для замовника неможливість досягнення цілей договору та було правовою підставою для його розірвання і стягнення завдатку, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні таких вимог. 
 
Разом з тим, установивши, що згідно з додатком до договору підряду 
№ 21/10/16, підрядник зобов`язався виготовити сходинки до 14 квітня 2017 року і до 20 квітня 2017 року закінчити роботи з їх монтажу, суд апеляційної інстанції не перевірив та не зробив висновку щодо дотримання підрядником строків виготовлення сходів та закінчення робіт по їх встановленню, наслідком порушення яких відповідно до пункту 8.1 договору підряду є сплата замовнику пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення від вартості робіт, які не були виконані, за кожен день такого прострочення, але не більше 5 процентів від суми. Зокрема судами встановлено, що вироби були доставлені на адресу замовника 27 квітня 2017 року, тоді як відомості про те, коли підрядник розпочав роботи по встановленню сходів та коли такі роботи були зупинені замовником відсутні. Зазначене свідчить про неповноту встановлених судом обставин справи, що унеможливлює правильне вирішення спору в частині стягнення пені.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд мав можливість усунути недоліки неповноти судового розгляду, допущені судом першої інстанції, проте при вирішенні вимог про стягнення пені за прострочення виконання договору підряду наведеного вище не урахував, допустив порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи.
 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду бере до уваги, що справа тривалий час розглядається у суді. Разом з тим, оскільки відповідно до статті 400 ЦПК України до повноважень Верховного Суду не належить установлення фактичних обставин справи, надання оцінки та переоцінки доказів, зазначене унеможливлює ухвалення ним власного рішення.
 
Згідно з підпунктом першим частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Ураховуючи, що внаслідок не дослідження наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції не встановив фактичних обставин справи в частині вирішення вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання, постанова Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, у зазначеній частині підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Постанова Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення завдатку є законною та обгрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги у цій частині.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
 
Рішення Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені скасувати, справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                         О. В. Ступак
Судді:                                                                           І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик