Постанова
Іменем України
26 березня 2020 року
м. Київ
справа № 610/97/19
провадження № 51-6500км19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого
(в режимі відеоконференції)                   ОСОБА_6 ,
захисника
(в режимі відеоконференції)                   ОСОБА_7 ,
засудженого
(в режимі відеоконференції)                   ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016220190001557, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені обставини
За вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02 травня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.
Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 3739 грн та 20 000 грн у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду  ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 01 вересня 2016 року близько 11:30, керуючи автомобілем Mercedes-Benz 200, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою поблизу будинку № 13 на пл. Казмірука в м. Балаклії від пров. Серпуховського в напрямку вул. Жовтневої, порушив вимоги знаку 2.1., пунктів 10.1., 16.11. Правил дорожнього руху, здійснюючи лівий поворот із другорядної дороги на головну, не надав дороги та допустив зіткнення з мопедом Alfa Lux під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі від пл. Ростовцева в напрямку пров. Серпуховського, внаслідок чого пасажиру мопеда ОСОБА_9 заподіяно середньої тяжкості тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми голови, струсу головного мозку, вивиху шийного хребця та забоїв м`яких тканин голови.
Прокурор та захисник ОСОБА_7 оскаржили вирок місцевого суду в апеляційному порядку, однак до початку апеляційного розгляду в порядку ст. 403 КПК відмовились від поданих апеляційних скарг, у зв`язку з чим ухвалою від 17 жовтня 2019 року Харківський апеляційний суд закрив апеляційне провадження на підставі ч. 2 ст. 403 КПК.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник та засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушують питання про скасування ухвали апеляційного суду та закриття кримінального провадження щодо  ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначають, що станом на день апеляційного розгляду минув 3-річний строк давності, а тому незважаючи на відсутність відповідного прохання в апеляційній скарзі захисника апеляційний суд мав скасувати вирок місцевого суду і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, що є більш сприятливим для нього, ніж звільнення від покарання згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК. Натомість апеляційний суд порушив вимоги ст. 404 КПК, а його ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
У запереченні на касаційну скаргу законний представник потерпілого ОСОБА_6 вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу апеляційного суду – без змін.
Позиції учасників судового провадження
Захисник та засуджений підтримали подану касаційну скаргу, а прокурор та законний представник потерпілого заперечували проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.
Висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 , правильності кваліфікації його дій у касаційній скарзі захисник та засуджений не оспорюють.
Що стосується доводів касаційної скарги щодо незастосування апеляційним судом положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК до обвинуваченого, то вони є необґрунтованими виходячи з нижченаведеного.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 403 КПК особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Так, вирок місцевого суду в цьому кримінальному провадженні оскаржили в апеляційному порядку тільки прокурор і захисник.
16 жовтня 2019 року, тобто за день до початку апеляційного розгляду, прокурор направив на адресу апеляційного суду заяву про відмову від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК, а захисник ОСОБА_7 подав таку заяву безпосередньо до апеляційного суду в день розгляду (а.п. 208, 209). У судовому засіданні апеляційного суду 17 жовтня 2019 року прокурор та захисник підтримали подані ними заяви, а тому за відсутності інших апеляційних скарг на вирок суду від інших осіб апеляційний суд на підставі ч. 2 ст. 403 КПК закрив апеляційне провадження (а.п. 211-214).
Таким чином, у суду апеляційної інстанції не було підстав для перегляду вироку місцевого суду, зокрема й для застосування інституту давності, на чому необґрунтовано наголошують автори касаційної скарги. Відповідне рішення апеляційний суд міг прийняти тільки за результатом апеляційного розгляду кримінального провадження в порядку ст. 405 КПК.
Доводи сторони захисту про те, що апеляційну скаргу було подано до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а тому суд мав прийняти відповідне рішення згідно ст. 404 КПК, є безпідставними, оскільки із завами про відклик апеляційних скарг сторони кримінального провадження звернулись у жовтні 2019 року, тобто після спливу вищезазначеного строку.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню
не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                            ОСОБА_3