УХВАЛА

06 квітня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/168/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової  Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД»
на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду  від 04.02.2020
у справі  №  911/168/18
за позовом  Національного банку України (далі - Банк)
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» (далі - ТОВ «Ліферунг ЛТД», скаржник),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива»
про  звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 4 919 800, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ліферунг ЛТД» 13.03.2020 (згідно з відміткою штампу вхідної кореспонденції Північного апеляційного господарського суду) через Північний апеляційний господарський суд повторно звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду  від 04.02.2020 про зупинення провадження у справі та направити справу №  911/168/18  до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

26.03.2020 зареєстровані Судом заперечення Банку на касаційну скаргу ТОВ «Ліферунг ЛТД», в яких Банк просить: визнати зловживанням подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №911/168/18; застосувати заходи процесуального примусу до                             ТОВ «Ліферунг ЛТД» у вигляді штрафу; повернути без розгляду касаційну скаргу, обґрунтовуючи тим, що подана повторно касаційна скарга має технічний характер та спрямована на затягування розгляду справи, відтак є зловживання правом в розумінні статті 43 ГПК України.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги, заперечень Банку касаційний суд доходить висновку про залишення касаційної скарги без розгляду з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду  від 04.02.2020, відповідно до якої справу №  911/168/18  передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід судді за заявою директора ТОВ «Ліферунг ЛТД» Фатули Т.В. Провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Євсікова О.О.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Так, у своїй касаційній скарзі (яка є алогічною касаційній скарзі, поданої 12.02.2020) ТОВ «Ліферунг ЛТД» посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зупиняючи провадження у справі, оскільки з урахуванням статтей 227, 228 ГПК України обов`язкового зупинення провадження у справі у разі надходження заяви про відвід судді не передбачено. А тому вказане рішення суду прийняте з порушенням приписів статтей 227 та 228 ГПК України, пунктів 17, 17.10, 17.12 Перехідних положень ГПК України, що перешкоджає подальшому розгляду справи.

Слід відзначити, що постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Північний апеляційний господарський суд керувався статтями 39 та 228 ГПК України (в редакції чинній на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення), якими передбачено, що питання зупинення провадження у справі при надходженні заяви про відвід судді, є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності процесуального рішення суду про обґрунтованість чи необґрунтованість заявленого відводу судді.

З аналізу касаційної скарги Суд доходить повторного висновку, що остання не містить належного обґрунтування суті порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та в чому полягає порушення положень вказаних норм чи помилковість їх застосування.

Так, ухвалою Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 911/168/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №  911/168/18, оскільки правильне застосування Північним апеляційним господарським судом норм ГПК України під час постановлення ухвали від 04.02.2020 про зупинення провадження у справі, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

З урахуванням вищенаведеного, Касаційний господарський суд вважає за необхідне відзначити, що процесуальна поведінка відповідача - ТОВ «Ліферунг ЛТД» при поданні чергової касаційної скарги за підписом директором Фатули Т.В. (за підписом якого в свою чергу і заявлялось клопотання про відвід судді) є свідченням того, що дії товариства (в особі його директора) не направлені на добросовісне користування правами у розумінні статті 43 ГПК України.

Верховний Суд вважає за необхідне відзначити, що за період часу з квітня                     2019 року по березень 2020 року від ТОВ «Ліферунг ЛТД» за підписом директора Фатули Т.В. до Верховного Суду надійшла низка касаційних скарг майже на всі ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема:

1) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі №911/168/18, якою зупинене апеляційне провадження у зв`язку  з надходженням заяви ТОВ «Ліферунг ЛТД» про відвід судді;

2) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 у справі №911/168/18, якою зупинено апеляційне провадження у зв`язку з направленням матеріалів справи № 911/168/19 до Верховного Суду  для розгляду касаційної скарги ТОВ «Ліферунг ЛТД»;

3) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 у справі №911/168/18, якою зупинено апеляційне провадження у зв`язку з направленням матеріалів справи № 911/168/19 до Верховного Суду  для розгляду касаційної скарги ТОВ «Ліферунг ЛТД»;

4) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі №911/168/18, якою зупинене апеляційне провадження у зв`язку  з надходженням заяви ТОВ «Ліферунг ЛТД» про відвід судді;

5) повторно на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі №911/168/18, якою зупинене апеляційне провадження у зв`язку  з надходженням заяви ТОВ «Ліферунг ЛТД» про відвід судді.

За результатами розгляду даних касаційних скарг, Верховним Судом (крім випадків, коли до товариства засновані заходи процесуального примусу) відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі частини 2 статті 293 ГПК України. Також, скаржнику неодноразово наголошено, що  зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, ухвалою Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 911/168/18 визнано подання касаційної скарги ТОВ «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 у справі №  911/168/18  зловживанням процесуальними правами; касаційну скаргу ТОВ «Ліферунг ЛТД» залишено без розгляду; застосовано заходи процесуального примусу до у вигляді штрафу.

Також ухвалою Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 911/168/18 визнано подання касаційної скарги Фатули Т.В. на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №  911/168/18  зловживанням процесуальними правами; касаційну скаргу Фатули Т.В. на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №  911/168/18  залишено без розгляду; застосовано заходи процесуального примусу до у вигляді штрафу.

Однак, як вбачається із подальшої процесуальної поведінки ТОВ «Ліферунг ЛТД», в особі директора Фатули Т.В., останній продовжує зловживати процесуальними правами з метою затягування судового процесу шляхом подання численних безпідставних касаційних скарг на судові рішення апеляційної інстанцій, прийнятих за результатами розгляду заяв, клопотань самого ж ТОВ «Ліферунг ЛТД».

За таких обставин повторне подання ТОВ «Ліферунг ЛТД» касаційної скарги на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №  911/168/18  з численними недоліками (касаційна скарга подана поза межами строку, встановленого статтею 288 ГПК України, а клопотання про поновлення строку необґрунтоване; касаційна скарга не містить належного обґрунтування в чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень); не містить доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги), враховуючи попередню поведінку скаржника, Суд визнає зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 43 ГПК України).

Відповідно до частини третьої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Статтею 131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Виходячи зі змісту статей 43, 131, 135 ГПК України суд касаційної інстанції може вжити заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу лише в процесі розгляду касаційної скарги, зокрема, й на стадії вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це - роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010), і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення названого Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Враховуючи викладене та заперечення Банку, Касаційний господарський суд доходить висновку про наявність підстав для застосування до ТОВ «Ліферунг ЛТД» заходу процесуального примусу за зловживання процесуальними правами і, зважаючи на характер дій скаржника та обставини їх вчинення, застосовує захід у вигляді штрафу у розмірі 7 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 14  714, 00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 235, 290, 314 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати подання касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №  911/168/18  зловживанням процесуальними правами.

2.  Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №911/168/18 залишити без розгляду.

3.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» - боржник (40024, м. Суми, вул. СКД, 24, офіс 7, код ЄДРПОУ 34592821) в дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795) за зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 14714,00 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот чотирнадцять гривень).
Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.
Суддя                                                                                Т. Малашенкова
Суддя                                                                                І. Бенедисюк
Суддя                                                                                І. Булгакова