ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 травня 2020 року           справа №200/11692/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів  Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,  секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника відповідача 1 Сенникова А.А.,  розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 р. (у повному обсязі складено 23 грудня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі  № 200/11692/19-а (головуючий І інстанції суддя Аляб`єв І.Г.)  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс"  до  Головного управління ДПС у Донецькій області,  Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,       

                                              ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до  Головного управління ДПС у Донецькій області  (відповідач 1),  Державної податкової служби України  (відповідач 2), в якому просило  скасувати рішення відповідача 1 від 30.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.06.2019 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних та скасувати рішення відповідача 2 від 02.08.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 2; зобов`язати відповідача 2 зареєструвати податкову накладну товариства від 30.06.2019 року № 2 та податкову накладну від 31.07.2019 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних (т. 1 а.с. 2-12).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 200/11692/19-а, з урахуванням додаткового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року, адміністративний позов  задоволено.
Скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 30.07.2019 року № 1240841/33853132 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (84609, Донецька область, м. Горлівка, вул.Умова, буд.1, к.1, код ЄДРПОУ 33853132)  від 30.06.2019 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 02.08.2019 року № 1243695/33853132 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (84609, Донецька область, м. Горлівка, вул.Умова, буд.1, к.1, код ЄДРПОУ 33853132) від 31.07.2019 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язано Державну податкову службу України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 39292197) зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (84609, Донецька область, м. Горлівка, вул.Умова, буд.1, к.1, код ЄДРПОУ 33853132)  від 30.06.2019 року № 2 та податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (84609, Донецька область, м. Горлівка, вул.Умова, буд.1, к.1, код ЄДРПОУ 33853132)  від 31.07.2019 року  № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вирішено питання судових витрат (т. 2 а.с. 12-15, 33-34).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (т. 2 а.с. 16-18).
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.02.2018 року № 117 та вказує на те, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних  стало неподання позивачем  копій первинних документів, передбачених у п. 14 Порядку: відсутні платіжні документи, що підтверджують розрахунки за оренду майна, документи, які б підтверджували придбання цистерн.
Апелянт вважає, що зазначене підтверджує наявність підстав, передбачених у п. 23 Порядку № 117 для відмови у реєстрації податкових накладних.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, у відзиві на апеляційну скаргу   просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Просив справу розглянути за його відсутності.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення  представника відповідача, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач,  Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» є юридичною особою, ЄДРПОУ 33853132, місцезнаходження юридичної особи: вул. Умова, 1/1, м. Горлівка, Донецька обл.
ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» уклав 05.06.2015 року  договір оренди № 1-05-06-15 з ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» (т. 1 а.с. 21-25).
Згідно актів ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» (орендар) взяв в оренду у ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» (орендодавець) залізничні цистерни (т. 1 а.с.26-64). 
На підтвердження оренди залізничних цистерн ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» надало платіжні доручення від 08.07.2019 року № 4010 на суму 97344,00 грн.  та від 31.07.2019 року № 4074 на суму 101184,00 грн. та рахунки-фактури № ТА-00000063 від 30.06.2019 року на суму 97344,00 грн. та № ТА-00000073 від 31.07.2019 року на суму 101184,00 грн. (т. 1 а.с. 112-115).
09 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» укладено договір № 08281/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (т. 1 а.с. 71-85).
За вимогами пункту 201.10  статті  201 Податкового кодексу України  складені податкові накладні № 2 від 30.06.2019 року та від 31.07.2019 року, які були подані на  реєстрацію  в  Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
За допомогою програми електронного документообігу "М.Е.Doc" позивачем отримані Квитанції про зупинення  реєстрації податкових накладних № 2 від 30.06.2019 року та від 31.07.2019 року, в яких зазначено, що реєстрація податкових накладних зупинена відповідно до  п.  201.16  ст.  201    Податкового кодексу України (т. 1 а.с. 15, 18).
30.07.2019 року комісією Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняте рішення № 1240841/33853132 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 30.06.2019 року в ЄРПН з підстав не надання  платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності  певних типових форм та галузевої специфіки, накладні  та  не надання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (т. 1 а.с. 67-68).
02.08.2019 року комісією Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняте рішення № 1243695/33853132 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 31.07.2019 року в ЄРПН з підстав не надання  платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності  певних типових форм та галузевої специфіки, накладні  та  не надання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (т. 2 а.с. 69-70).
Позивач, не погоджуючись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.
При вирішенні справи  суд виходить з наступного.
За змістом пункту 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пункт 201.10 статті 201 Податкового Кодексу визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
За унормуванням пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджений Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр).
Приписами пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У пункті 7 цього Порядку передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади за вимогами пункту 10 Порядку.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації  (п. 12 Порядку).
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються за правилами пункту 13 Порядку:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18  визначені критерії ризиковості платника податку.
Пункт 1.6. вказаного листа (який згідно квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної став підставою визначення ризиковості позивача) передбачає, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
-          платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
-          дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
-          платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
-          платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
-          платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18статті 49 Податкового кодексу України;
-          платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
-          наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Пункт 14 Порядку визначає перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Матеріали справи свідчать, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містить конкретного критерію ризиковості платника податків, а має лише загальне посилання на п.п. 1.6 пункт 1 “Критеріїв ризиковості платника податку”, який включає 7 різних підстав.
Однак, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення п. 13 Порядку № 117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
У квитанціях вказано, що реєстрація податкових накладних № 2 від 30 червня 2019 року, № 2 від 31 липня 2019 року відповідно, зупинені згідно п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки вказані податкові накладні не відповідають  вимогам  п.п. 1.6 п. 1  Критеріїв ризиковості платника податку.
Таким чином податковий орган не навів конкретного переліку документів, які має надати товариство для підтвердження операції, і позбавив позивача можливості самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.
За змістом п.1 Переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, у розрізі Критеріїв: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що підставою для прийняття оспорюваних рішень стало не надання позивачем платіжних документів, що підтверджують розрахунки за оренду майна та документів, які б підтверджували придбання цистерн; позивач лише суду надав копію договору від 09.02.2018 року та копії довідок Укрзалізниці, які підтверджують право власності на цистерни. 
Разом з тим,  в квитанціях не було зазначено, які саме документи необхідно було надати позивачу.
Позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно безпідставності та невмотивованості оскаржуваних рішень податкового органу, з огляду на що вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
При прийнятті цього рішення судом враховуються правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 22.10.2018 року у справі № 822/1817/18 та від 04.12.2018 року у справі № 821/1173/17,  від 15 квітня 2020 року у справі № 1940/1790/18, в яких суд, зокрема, вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
За визначенням пунктів 18-21 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком № 2 до Порядку № 117 та передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
Так, прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних від 30.09.2019 року та від 02.08.2019 року в ЄРПН та як підставу відмови зазначено про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а також розрахункові документи, банківські виписки з особових розрахунків.
Всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, податковим органом не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Таким чином, в оскаржуваних рішеннях відсутня конкретна інформації щодо причин та підстав для прийняття такого, а лише загальна інформація.
У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.
Натомість,   оскаржувані рішення фіскального органу   не відповідають наведеним вище вимогам чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на неможливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження оренди залізничних цистерн, як вже зазначалось раніше, ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» надало платіжні доручення від 08.07.2019 року № 4010 на суму 97344,00 грн.  та від 31.07.2019 року № 4074 на суму 101184,00 грн. та рахунки-фактури № ТА-00000063 від 30.06.2019 року на суму 97344,00 грн. та №.ТА-00000073 від 31.07.2019 року на суму 101184,00 грн. (т. 1 а.с. 112-115). 
Враховуючи, що документальне підтвердження  обставин зазначених апелянтом в якості підстави для зупинення  реєстрації накладних  виходить поза межі документального оформлення спірної господарської операції, а позивача не повідомлено у квитанції про необхідність надання документів за іншими операціями, крім спірної, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції,  що зупинення реєстрації накладної з підстав ненадання таких документів є протиправним.
Суд також не приймає до уваги твердження  апелянта щодо закінчення строку дії договору оренди від 05.06.2016 року, оскільки зазначені твердження суперечать умовам договору оренди, а саме п. 7.1.
За приписами пункту 28 Порядку податкова накладна/ розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс"   про скасування рішення відповідача 1 від 30.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.06.2019 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних та скасування рішення відповідача 2 від 02.08.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 2; зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкову накладну товариства від 30.06.2019 року № 2 та податкову накладну від 31.07.2019 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних правомірно задоволений  судом першої інстанції.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу  (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Суд вважає, що відповідачі не довели обґрунтованості прийнятих ними рішень.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року було залишено апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області без руху, у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі 2881, 50 грн.
На виконання недоліків апеляційної скарги апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 5763,00 грн., тобто у більшому розмірі ніж було визначено ухвалою суду.
Апелянт просив зайво сплачену суму судового збору у розмірі 2881, 50 грн. повернути Головному управлінню ДПС у Донецькій області.
За змістом ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За приписами ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України “Про судовий збір” від 08 липня 2011 року № 3674-VI.
Частиною 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір” окреслено, що у випадках, встановлених пунктом 1 частини першої цієї статті, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:  зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч. 2 ст. 7 Закону).
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  сплачений зайов судовий збір  у розмірі 2881, 50  грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст.  308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,     

                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 р. -  залишити без задоволення.
Рішення   Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 р.   у справі  № 200/11692/19-а - залишити без змін. 
Клопотання представника  Головного управління ДПС у Донецькій області    про повернення  зайво сплаченого судового збору у справі   №  200/7390/19-а  - задовольнити.
Повернути Головному управлінню ДПС у Донецькій області    (ЄДРПОУ 43142826, юридична адреса: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька обл., 87515) зайво сплачений судовий збір у розмірі 2881, 50 грн. (дві тисячі  вісімсот вісімдесят одна грн.), сплачений відповідно до платіжного доручення № 879 від 27.12.2019 року за подання апеляційної скарги у справі № 200/11692/19-а.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.               
Повне  судове  рішення  складено  27 травня  2020 року.

Головуючий    суддя                                                                   Г.М. Міронова                                                                    

Судді                                                                                            Т.Г. Арабей

                                                                                                    І.В. Геращенко