Справа № 349/293/19 
Провадження № 22-ц/4808/509/20 
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач) 
суддів:                Бойчука І.В., Девляшевського В.А.                
секретаря                Петріва Д.Б.
з участю                 представника ОСОБА_1 - адвоката Григорьєва І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районний суду від 29 січня 2020 року, ухвалене у складі судді Лошак О. О. у м. Рогатин,

ВСТАНОВИВ:
У  лютому 2019 року   ОСОБА_2  звернувся  в суд з позовом до  ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 травня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполученням Мукачеве-Львів між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись у напрямку м. Мукачеве, порушив правила безпеки дорожнього руху та зіткнувся із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку, У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 завдані легкі тілесні ушкодження, пасажирам Daewoo Gentra: ОСОБА_2 - середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 - тяжкі тілесні ушкодження та спричинено смерть ОСОБА_8 . В період з 29 травня 2017 року по 16 червня 2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом закритий уламковий перелом с/з лівої стегнової кістки із зміщенням фрагметів, навколоорбітальна гемотома зліва та забій лівої реберної дуги, що підтверджується Медичною карткою стаціонарного хворого № 5670 / 1021 виданою Комунальною 8-ю міською клінічною лікарнею м. Львова від 29 травня 2017 року та первинним листом непрацездатності №031609. ОСОБА_1 згідно страхового полісу АК/2643022 застрахував автомобіль у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Посилаючись на вину відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, просив стягнути 28 968 грн витрат пов`язаних з лікуванням, 80 999 грн втарченого доходу внаслідок ушкодження здоров`я та 10 000 грн моральної шкоди з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь в межах страхового полісу. 
У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 травня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполученням Мукачеве-Львів між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись у напрямку м. Мукачеве, порушив правила безпеки дорожнього руху та зіткнувся із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням, що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку, У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 завдані легкі тілесні ушкодження, пасажирам Daewoo Gentra: ОСОБА_2 - середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 - тяжкі тілесні ушкодження та спричинено смерть ОСОБА_8 . Він отримав синці та садна в ділянках грудної клітки, обох верхніх та правої нижньої кінцівки, що підтверджується висновком експерта №692/338-д від 18 жовтня 2017 року. ОСОБА_1 згідно страхового полісу АК/2643022 застрахував автомобіль у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Просив стягнути 10 000 грн моральної шкоди з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та 40 000 моральної шкоди з ОСОБА_1 на його користь.
У лютому 2019 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 травня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполученням Мукачеве-Львів між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись у напрямку м. Мукачеве, порушив правила безпеки дорожнього руху та зіткнувся із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинено смерть ОСОБА_8 . Останній є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_1 згідно страхового полісу АК/2643022 застрахував автомобіль у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Просила стягнути 161 600 грн матеріальної шкоди, 38 400 грн моральної шкоди з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та 111 600 моральної шкоди з ОСОБА_1 на її користь.
У лютому 2019 року ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 травня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомрбілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполученням Мукачеве-Львів між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись у напрямку м. Мукачеве, порушив правила безпеки дорожнього руху та зіткнувся із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку, У результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинено смерть ОСОБА_8 . Останній є братом та вона визнаною потерпілою у даному кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ч. 6 ст 55 КПК України. Нею потрачено 34 392, 76 грн, що підтверджується накладною від 29 травня 2017 року, закупівельним актом від 29 травня 2017 року та накладною №10 від 29 травня 2017 року на поховання ОСОБА_8 ОСОБА_1 згідно страхового полісу АК/2643022 застрахував автомобіль у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Просила стягнути 34 392 грн 76 грн витрат на поховання ОСОБА_8 з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та 150 000 грн моральної шкоди з ОСОБА_1 на її користь.
У лютому 2019 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 травня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполученням Мукачеве-Львів між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись у напрямку м. Мукачеве, порушив правила безпеки дорожнього руху та зіткнувся із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку, У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 завдані легкі тілесні ушкодження, пасажирам Daewoo Gentra: ОСОБА_2 - середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 - тяжкі тілесні ушкодження та спричинено смерть ОСОБА_8 . В період з 29 травня 2017 року по 16 червня 2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом відкритий перелом обох кісток лівої гомілки з зміщенням фрагметів, що підтверджується Медичною карткою стаціонарного хворого виданою Комінальною 8-ю міською клінічною лікарнею м. Львова від 29 травня 2017 року та первинним листом непрацездатності №091556. ОСОБА_1 згідно страхового полісу АК/2643022 застрахував автомобіль у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Просив стягнути 30315,80 грн витрат пов`язаних з лікуванням, 51093,72 грн втраченого доходу внаслідок ушкодження здоров`я та 10 000 грн моральної шкоди з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та 140 000 грн моральної шкоди з ОСОБА_1 на його користь.
22 лютого 2019 року ухвалою Рогатинського районного суду прийнято позовні заяви до розгляду, відкрито провадження у цивільних справах та об`єднано їх в одне провадження. 
Рішенням Рогатинського районний суду від 29 січня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 25 452,03 грн. витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я та 1 272,60 грн на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 48 747,40 грн на відшкодування моральної шкоди.
Відмовлено в стягненні з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 80 999,00 грн доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я.
Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_6 27 909,67 грн. витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я та 1 395,48 грн на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Відмовлено в стягненні з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_6 51 093,72 грн. доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я.
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 40 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Відмовлено в стягнені з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задовольнити частково.
Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_4 46 400,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_8 .
Відмовлено в стягнені з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_4 115 200,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю  ОСОБА_8  та 38 400,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_8 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 71 600,00 грн  на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_8 
Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 17 831,00 грн. витрат на поховання ОСОБА_8 .
Відмовлено в стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 150 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення суду в частині стягнення з нього моральної шкоди в значно завищеному розмірі та відмову у стягненні моральної шкоди на користь ОСОБА_3 , посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Зокрема, апелянт вказує на те, що в порушенням вимог ст. 263 ЦПК України не мотивовано про задоволення позовних вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди та не зазначено у чому полягає ця шкода. Не вказано урахування обставин з яких визначено розмір моральної шкоди. Крім того, страхова компанія сплачує потерпілим страхове відшкодування не тільки у вигляді відшкодування матеріальної шкоди, але й моральної в розмірі 5-ти відсотків від суми страхового відшкодування. Вказує, що він є інвалідом, на його утриманні перебуває малолітня донька, він працює двірником. Таким чином, суд може зменшити розмірі відшкодування шкоди, завданої фізичної особи, залежно від її матеріального становища. Вказує, що ОСОБА_3 не визнаний потерпілим, а також не є цивільним позивачем, тому на його користь моральна шкода не підлягає стягненню. 
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
В судовому представник засіданні ОСОБА_1 - адвокат Григорьєв І.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам закону .
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з наступного. 
Щодо позовних вимог ОСОБА_2 , які не підлягають задоволенню виходив з того, що різниця між доходом ОСОБА_2 за 2016 рік (734 920,00 грн.) та доходом за 2017 рік (1 045 584,00 грн.) є від`ємною. Тобто дохід, отриманий у тому календарному році, коли ОСОБА_2 був тимчасово непрацездатним, є більшим ніж дохід за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік. Таким чином ОСОБА_2 внаслідок ушкодження здоров`я не втратив дохід і вимога про стягнення 80 999,00 грн. не підлягає до задоволення. Копіями фіскальних чеків підтверджуються витрати ОСОБА_2 на лікування в розмірі 25 452,03 грн. Тому позовна вимога до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про стягнення витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я підлягає задоволенню частково - на суму 25 452,03 грн. З врахуванням стягненого з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1252,60 грн., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути різницю між 50 000 грн. та 1252,60 грн., що становить 48 747,4 грн.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_3 , останній не довів, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» зобов`язана здійснити на його користь страхову виплату за шкоду, заподіяну здоров`ю, та навіть не пред`явив до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» таку позовну вимогу. Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року встановлено факт заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 з вини ОСОБА_1 , тому згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», врахувавши обсяг переживань ОСОБА_3 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в сумі 40 000,00 грн.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_4 , то остання є матір`ю покійного ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_5 ., та пенсіонером, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_6 . Заперечення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» щодо вимоги ОСОБА_4 про стягнення 161 600 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної смертю сина, у зв`язку з тим, що вона узгодила страхове відшкодування в розмірі 115 200,00 грн. є необґрунтованим. Розмір відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_8 (161 600,00 грн.), справедливим, тому з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» підлягає стягненню невиплачена різниця в розмірі 46 400,00 грн. (161 600,00 грн. - 115 200,00 грн.). ОСОБА_4 пред`явила вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь 111 600,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Отже, разом із відшкодуванням моральної шкоди, виплаченим їй ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», ОСОБА_4 оцінює завдану її моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_5 , то останньою витрачено на поховання ОСОБА_8   17 831,00 грн. і зазначена сума підлягає стягненню з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп». ОСОБА_5 не надала суду доказів, що вона проживала з ОСОБА_8 однією сім`єю, тому вимога про стягнення з  ОСОБА_1  на її користь 150 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення.
Щодо позовних вимог ОСОБА_6 , то копіями фіскальних чеків підтверджуються витрати ОСОБА_6 на лікування в розмірі 27 909,67 грн. Тому позовна вимога до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про стягнення витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я підлягає задоволенню частково - на суму 27 909,67 грн. Різниця між доходом ОСОБА_6 за 2016 рік (351 979,00 грн.) та доходом за 2017 рік (646 608,00 грн.) є від`ємною. Тобто дохід, отриманий у тому календарному році, коли ОСОБА_6 був тимчасово непрацездатним, є більшим ніж дохід за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік. Таким чином ОСОБА_6 внаслідок ушкодження здоров`я не втратив дохід, а тому вимога про стягнення 51 093,72 грн. не підлягає задоволенню. Врахувавши обсяг переживань ОСОБА_6 , тривалість його лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи стягнене з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 395,48 грн. визначає розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 в сумі 100 000,00 грн.
Зазначене рішення суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не оскаржують, тому відповідноно ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не перевіряється
ОСОБА_1 оскаржує рішення суду тільки в частині стягнення з нього моральної шкоди, яке підлягає перегляду в апеляційному порядку. 
Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
У частині першій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Судом встановлено, що 28 травня 2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполученням Мукачеве-Львів між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись у напрямку м. Мукачеве, порушив правила безпеки дорожнього руху та зіткнувся із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку, У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 завдані легкі тілесні ушкодження, пасажирам Daewoo Gentra: ОСОБА_2 - середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 - тяжкі тілесні ушкодження та спричинено смерть ОСОБА_8 . 
Відповідно до полісу № АК/2643022 від 13 лютого 2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», забезпеченим транспортним засобом є Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю дорівнює 200 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну, дорівнює 100 000,00 грн., франшизи немає.
Вироком Рогатинського районного суду від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до частини першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.
Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, крім випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив моральну шкоду у розмірі 50 000 грн та стягнув відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_1 у розмірі 48 747,40 грн на користь ОСОБА_2 , так як ОСОБА_2 - отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, що підтверджується Медичною карткою стаціонарного хворого № 5670 / 1021 виданою Комінальною 8-ю міською клінічною лікарнею м. Львова від 29 травня 2017 року та первинним листом непрацездатності №031609. З врахуванням стягненого з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1252,60 грн., тому стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між 50 000 грн. та 1252,60 грн., що становить 48 747,4 грн є обгрунтованим і відповідає перенесеним фізичного болю та моральним страждання з цього приводу.
Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди слід виходити з наступного. У результаті ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми лівої гомілки з відкритими переломами обох кісток лівої гомілки з зміщенням кісткових відломків та забійними ранами в цій ділянці, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні оперативного втручання - ВР СФ МОС лівої малогомілкової кістки по АО. ЗР БІОС лівої великогомілкової кістки по АО , що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення. Врахувавши обсяг переживань ОСОБА_6 , тривалість його лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи стягнене з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 395,48 грн. суд першої інстанції вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 в сумі 100 000,00 грн, що відповідає перенесенням фізичного болю та пов`язанням з цим морльаним стражданням. 
Щодо стягнення на користь ОСОБА_4 71 600,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_8 слід виходити з наступного. У результаті ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудної клітки, живота, їх органів з закритими переломами 7-9-го ребер справа, розривом плеври, крововиливами в міжреберні м`язи, паренхіму, корені обох легень, адвентицію аорти, крововиливом в праву плевральну порожнину, з розривами печінки, діафрагми, кровотечею в черевну порожнину, синцями в ділянці грудної клітки, правого плеча, лівої гомілки, попереку, синцями та забійною раною в ділянці правої ноги, що ускладнились тяжким травматичним шоком, внаслідок яких наступила смерть. Враховуючи те, що моральні страждання ОСОБА_4 були зумовлені смертю її сина, суд погоджується із зазначеним нею розміром моральної шкоди. Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_1 добровільно відшкодував ОСОБА_4 40 000 грн 00 коп, що підтверджується копією квитанції від 06 квітня 2018 року, тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 різниця між 111 600,00 грн та 40 000,00 грн , що становить 71 600,00 грн.
Щодо доводів апеляційної скарги про відмову стягненні моральної шкоди на користь ОСОБА_3 слід виходити з наступного. 
ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та садна в ділянках грудної клітки, обох верхніх та правої нижньої кінцівок, садна на передній черевній стінці, подряпин на правій верхній кінцівці, які утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта № 338. 
Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року встановлено факт заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 з вини ОСОБА_1 , тому згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», врахувавши обсяг переживань ОСОБА_3 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в сумі 40 000,00 грн.
Апеляційний суд погоджуються з висновками суду першої інстанції, який врахувавши характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяння позивачам моральних страждань, істотних вимушених змін у їхньому житті дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди у визначеному судом розмірі, який відповідає засадам розумності та справедливості.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про завищення розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки такі доводи грунтуються на припущеннях та не спростовують розміру заподіяниої моральної шкоди.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення
Рогатинського районний суду від 29 січня 2020 року залишити без змін..
Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.
Повний текст складений 27 травня 2020 року.

Судді:                                                        В.Д.Фединяк                                                                                                І.В.Бойчук
                                                               В.А.Девляшевський