У Х В А Л А  
17 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 545/2723/19
провадження № 61-5081 ск 20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Сем`янівської (Кротенківської) сільської ради Полтавського району Полтавської області про скасування рішення Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області,
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2019 ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про скасування рішення позачергової                                   31-ої сесії 7 скликання Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25 вересня 2019 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
Заборонено Сем`янівській (Кротенківській) сільській раді Полтавського району Полтавської області, до остаточного вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до Сем`янівської (Кротенківської) сільської ради Полтавського району Полтавської області про скасування рішення позачергової 31-ої сесії 7 скликання Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25 вересня 2019 року по 21 пункту Переліку рішень для                         голосування - «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , виносити на розгляд сесії, розглядати та вирішувати питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва гр. ОСОБА_2 .
Заборонено до остаточного вирішення вказаної справи по суті вчиняти будь-які дії щодо передачі у власність, володіння та/або користування іншим особам земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_2 .
Ухвала районного суду вмотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в подальшому. 
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу районного суду і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2019 року  скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 384,20 грн.
Апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції, та вважає, що заходи, які просив застосувати заявник, стосуються передбачених п.8 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноважень щодо формування сільським головою порядку денного сесій ради, та, передбачених п.34 ч.1 ст.26, ч.15 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноважень сільської ради розглядати й вирішувати на своїх пленарних засідання питання земельних відносин. Тоді як суд не повинен втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами предмету позовних вимог.
Крім того, апеляційний суд зазначав, що ухвала суду першої інстанції не містить належного обґрунтування прийнятого забезпечення позову.
13 березня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                        ОСОБА_1  на постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій скаржник просила скасувати це судове рішення та закрити апеляційне провадження.
Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Полтавський апеляційний суд прийняв постанову 10 лютого 2020 року, повний текст якої було виготовлено в той же день та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі 12 лютого 2020 року, тобто останній день оскарження припадав на 11 березня 2020 року, а зі скаргою ОСОБА_1 звернулась лише 13 березня 2020 року (засобами поштового зв`язку).
Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції від                              10 лютого 2020 року вона отримала 14 лютого 2020 року, що підтверджується копією конверту із штрих-кодом та роздруківкою із сайту «Укрпошта».
Враховуючи те, що вказані скаржником обставини підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Крім цього, разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про зупинення виконання та зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність такому, зокрема ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Таким чином, метою вирішення питання про зупинення виконання/дії судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Оскільки ОСОБА_1 не навела жодного доводу в обґрунтування заявленого клопотання про зупинення виконання та зупинення дії оскаржуваного судового рішення, суд дійшов переконання, що клопотання про зупинення виконання та зупинення дії  постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року не підлягає задоволенню.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1   зазначає, порушення судом апеляційної інстанції норми процесуального права, а саме вимоги частини 1 статті 362  ЦПК України. Скаржник вважає, що апеляційний суд не встановив чи було районним судом вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або)  обов`язки ОСОБА_2 , оскільки на час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції ОСОБА_2   не був учасником справи.
Також, зазначає, що суд апеляційної інстанції приймаючи оскаржувану постанову вийшов за межі розгляду справи, встановлені статтею 367 ЦПК України, що також є порушенням процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Скаржник посилається на правові позиції Верховного Суду висловлені у постановах від 13 березня 2019 року у справі №686/15589/18, від 30 вересня    2019 року у справі № 752/24667/17, від 10 квітня 2019 року у                                                                        справі № 628/2423/13-ц, в яких зазначено, що апеляційний суд під час прийняття апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі у справі, має встановити чи вирішувалося питання про права та обов`язки цієї особи. Зазначає, що апеляційний суд не врахував ці правові позиції Верховного Суду. 
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                                      ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року у зв`язку із порушенням на думку особи, що подала касаційну скаргу, норм процесуального права, передбачених абзацом 6 частини другої статті                    389 ЦПК України.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 127, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 , строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати із Полтавського районного суду Полтавської області цивільну справу № 545/2723/19 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Сем`янівської (Кротенківської) сільської ради Полтавського району Полтавської області про скасування рішення Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Відмовити у задоволенні клопотання про зупинення виконання та зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Сімоненко
                                                                                                                     С. Ю. Мартєв
                                                                                                                     Є. В. Петров