Постанова
Іменем України
 
22 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 333/69/17
провадження № 61-47933св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року у складі судді Коренюк А. М. та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Верланова С. М., Савченка С. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2017 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Справа перебувала у провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя до 14 червня 2017 року.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 червня 2017 року справа передана на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання, і вважати неявку позивача до суду поважною не було підстав.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
Постановою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що справа тривалий час перебуває на розгляді, і сторони які приймають участь у справі: як позивач, так і відповідачі, зловживають своїми процесуальними правами, що впливає на дотримання розумних строків розгляду справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У грудні 2018 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.
У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що є підстави для залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою, оскільки позивача не було повідомлено належним чином про слухання справи, яке призначено на 20 березня 2018 року, однак представник ПАТ «Універсал Банк» з`явився на засідання, яке було перенесено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному; на судове засідання, яке відбулось 10 липня 2018 року ПАТ «Універсал Банк» направляв клопотання про відкладення розгляду справи;неявка представника ПАТ «Універсал Банк» не перешкоджала подальшому розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази визнання його явки обов`язковою.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що справа перебувала у провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя до 14 червня 2017 року.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 червня 2017 року справа передана на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.
У подальшому справа призначалась до розгляду на 20 березня 2018 року (а. с. 232 т. 1 - неявка сторін), сторони повідомлені належним чином (а. с. 228-230 т. 1), 10 липня 2018 року (а. с. 238 т. 1 - неявка сторін), сторони належним чином повідомлені (а. с. 234-236 т. 1).
Із матеріалів справи вбачається, що на адресу суду від представника позивача 09 липня 2018 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 10 липня 2018 року, однак доказів поважності відсутності до заяви не надано. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи .
За змістом статті 257 ЦПК України повторне неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання необхідно розуміти як неприбуття вдруге на розгляд справи за наявності у справі достовірних даних (доказів) щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду.  
Якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, то в такому випадку суд не вправі залишити його позов без розгляду.
Справа тривалий час перебуває на розгляді, і сторони які приймають участь у справі, як позивач, так і відповідачі, зловживають своїми процесуальними правами, що впливає на дотримання розумних строків розгляду справи .
Статтею 44 ЦПК України визначено, що зловживання процесуальними правами є неприпустимим.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. 
Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. 
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 цієї Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновків, що неявка як позивача і його представника, так і відповідачів у судові засідання спрямована на зловживання своїми процесуальними правами та на затягування розгляду справи, наслідком чого є порушення розумних строків розгляду справи, визначених статті 157 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи).
Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що є підстави для залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою, оскільки позивача не було повідомлено належним чином про слухання справи, яке призначено на 20 березня 2018 року, однак представник ПАТ «Універсал Банк» з`явився на засідання, яке було перенесено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному; на судове засідання, яке відбулось 10 липня 2018 року ПАТ «Універсал Банк» направляв клопотання про відкладення розгляду справи; неявка представника ПАТ «Універсал Банк» не перешкоджала подальшому розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази визнання його явки обов`язковою,не знайшли свого підтвердження та не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров
 
В. М. Сімоненко