УХВАЛА
30 березня 2020 року 
Київ
справа №234/18295/16-а
адміністративне провадження №К/9901/7155/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року 
у справі №234/18295/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області 
про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язати провести такий перерахунок з 01 листопада 2016 року в розмірі 90 відсотків місячного заробітку, зазначеного в довідці Прокуратури Донецької області без обмеження максимального розміру.
Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 03 липня 2017 року позов задоволено.    
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 10 липня 2018 року, скасовано постанову Краматорського міського суду Донецької області від                         03 липня 2017 року та прийнято нову, якою відмовлено у задоволенні позову.
До суду апеляційної інстанції звернувся позивач із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року.
Заяву мотивовано тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року по справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі №234/18295/16-а за виключними обставинами.
11 березня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №234/18295/16-а.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Положеннями п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року, позивач у якості виключної обставини зазначив те, що Конституційним Судом України встановлено неконституційність ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», як основа перерахунку його пенсії.
Так, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
У постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року зазначено, що згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 18 жовтня 2014 року (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено неконституційність норми закону, застосованого судом при вирішенні справи.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 152 Конституції України        передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають        Конституції України        або якщо була порушена встановлена        Конституцією України        процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
У відповідності до        ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли щодо неперерахунку пенсії позивачу у листопаді 2016 року.
Згідно з ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Отже, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року              № 7-р(II)/2019 не може слугувати підставою для перегляду постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року за виключними обставинами.
Станом на момент ухвалення постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року відмова відповідача у перерахунку пенсії була правомірною, а тому в задоволенні заяви позивача про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами, слід відмовити.
Крім того, колегія суддів зазначає, що зміна правового регулювання правовідносин щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури внаслідок ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 є підставою для звернення позивача до органів Пенсійного фонду України із новою заявою про перерахунок пенсії.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 на спірні правовідносини та на зміст постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року не впливає.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 26 березня 2020 року у справах №415/2084/16-а та №686/25462/16-а.
Отже, відповідно до вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Положенням п. 2 ч. 2 зазначеної статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті  касаційного провадження.
Керуючись п. 5 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від               17 лютого 2020 року у справі №234/18295/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                  І.В. Желєзний

Судді                                                                                                                      Я.О. Берназюк     

                                                                                                                                         Н.В. Коваленко