ПОСТАНОВА
Іменем України

28 травня 2020 року 
Київ
справа №808/3504/16
адміністративне провадження №К/9901/32694/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову  Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2016 року (суддя Дуляницька С.М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року (головуючий суддя Сафронова С.В., судді: Мельник В.В., Чепурнов Д.В.) у справі № 808/3504/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до Головного управління ДФС у Запорізький області про  скасування податкового повідомлення-рішення, 

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів»  (надалі позивач, Товариство) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізький області (надалі відповідач, податковий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що вивозиться суб`єктами підприємницької діяльності.
Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 06.12.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року, позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення від 29.08.2016 року № 0001781410.
Приймаючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки основним елементом, за яким феросплави відносяться до товарної позиції «феросиліцій» є саме кремній, а у заявленому товарі його вміст складає від 63 % до 72 %, підвищений вміст вуглецю не може бути безумовною та єдиною підставою для того, щоб цей товар не відносити до категорії феросиліцій.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог.
Податковий орган стверджує що норми національного стандарту України ДСТУ визначають лише загальні технічні умови феросиліцію. Податковий орган не заперечує проти хімічного складу феросиліцію та його відповідності державним стандартам, однак існують його різновиди. Доводи касаційної скарги дослівно повторюють доводи апеляційної скарги.     
Позивачем надано заперечення на касаційну скаргу, в якому Товариство зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, просить залишити касаційну скаргу без задоволення.
02.03.2018 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариством було заявлено до митного оформлення митні декларації за 2014 - 2016 роки на експорт товарів: № 112030000/2014/17373 від 29.09.2014 року, № 112030000/2015/2357 від 19.02.2015 року, № 112030000/2015/2554 від 24.02.2015 року, № 112030000/2015/10513 від 11.07.2015 року, № 112030000/2015/10993 від 17.07.2015 року, № 112030000/2015/10994 від 17.07.2015 року, № 112030000/2015/10996 від 17.07.2015 року, № 112030000/2015/12381 від 08.08.2015 року, № 112030000/2015/17313 від 23.10.2015 року, № 112030000/2015/21131 від 28.1.22015 року, № 112030000/2015/21142 від 28.12.2015 року, № 112030000/2016/113 від 06.01.2016 року, № 112030000/2016/3754 від 22.03.2016 року, зокрема, до митного оформлення заявлено товар на експорт: феросиліцій ФС65 та ФС70 - «Феросплави: -феросиліцій:--з масовою часткою кремнію понад 55%» до декларації додано товаросупровідні документи, визначено код товару за УКТЗЕД 7202 21 0000. За поданими деклараціями товар імпортовано.
Зауваження щодо коду товару за УКТ ЗЕД зі сторони митного органу чи отримувача товару відсутні.
Податковим органом з 09.08.2016 року проведено документальну невиїзну перевірку дотримання Товариством вимог законодавства України з питань митної справи, за результатами якої 09.08.2016 року складено акт № 072/08-01-14-10/00186542. З
Висновком акта перевірки встановлено порушення вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема №№ 1 та 6, затверджених Законом України «Про митний тариф України», Пояснень до товарної позиції 7202 УКТ ЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 - 7202 29 90, затверджених наказом Державної митної служби України від 30.12.2010 року № 1561, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати вивізного (експортного) мита на суму 3  788 941,69 грн.
На підставі висновків акта перевірки 29.08.2016 року податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення № 0001781410, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що вивозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 4  736 177,15 грн, з яким за податковим зобов`язанням 3  788 941,69 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 947 235,46 грн.
За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Спірним питання даної справи є визначення коду УКТ ЗЕД для товару «феросиліцій ФС70» та «феросиліцій ФС65». На думку Товариства вірний код УКТ ЗЕД 7202 21 00 00. На думку податкового органу - 7202 99 80 00.
Не є спірним між сторонами, що задекларовані підприємством феросплави мають вміст кремнію від 63% до 72 %, вміст заліза - 23,5 - 33%.
Відповідно до Примітки 5 до Розділу ХV (група 72) Примітки 1 (с) Закону України «Про Митний тариф України» (в редакції, яка діяла на час митного оформлення) «феросплави» - сплави у формі чушок, болванок, кусків або інших первинних форм, одержані внаслідок безперервного лиття, а також у гранулах чи порошках, агломерованих або неагломерованих, що використовуються як добавки у виробництві інших сплавів або як розкислювачі, десульфуранти чи для аналогічних цілей у чорній металургії і, як правило, не придатні для кування, з масовою часткою заліза 4 % або більше та масовою часткою одного чи кількох елементів у таких пропорціях: хрому понад 10 %; марганцю понад 30 %; фосфору понад 3 %; кремнію понад 8 %; з масовою часткою інших елементів у цілому, за винятком вуглецю, понад 10 %, при цьому вміст міді не повинен перевищувати 10 %.
Примітка 2 до товарних підпозицій групи 72 Розділу ХV Закону України «Про Митний тариф України» визначає, що під час класифікації феросплавів у товарній позиції 7202 слід додержуватися такого правила: феросплав розглядається як бінарний сплав і включається до відповідної підкатегорії (коли вона існує), якщо тільки вміст за масою одного з легуючих елементів сплаву перевищує мінімальний вміст за масою, зазначений у примітці 1 (c) до цієї групи; аналогічно він вважається відповідно потрійним або четвертним, якщо вміст за масою двох або трьох легованих елементів сплаву більше ніж мінімальний вміст за масою, зазначений у згаданій вище примітці. 
Код 7202210000 для класифікації за ним феросплавів передбачає наявність двох обов`язкових ознак: 1) відповідність феросплаву визначенню «феросиліцій» та 2) вміст кремнію з масовою часткою понад 55%.
Визначення поняття «феросиліцій» наведене у ДСТУ 4127:2002, відповідно до якого феросиліцій це сплав заліза та кремнію з мінімальною масовою часткою кремнію 8 % та максимальною 95 %, який отримується шляхом відновлення оксидних матеріалів або сплавленням компонентів.
Додаткові пояснення до товарних категорій 72022100-72022990 визначають, що феросиліцій має блискучий сірий злам і відзначається крихкістю. Постачаються різні види феросиліцію, які містять за масою від 10 до майже 96% кремнію з низьким вмістом вуглецю (0,1 - 0,2%).
Як зазначено в касаційній скарзі, в ДСТУ 4127:2002 не зазначено, які хімічні елементи є основними в феросплавах, а які - допоміжними та навпаки увага приділяється не тільки одному чи двом елементам, що займають найбільшу масову частку у відсотках від загального складу, але й іншим конкретним хімічним елементам, що не дає жодних підстав для їх ігнорування.
Податковий орган зазначає, що враховуючи показники масової частки вуглецю, які наведені у сертифікат якості, заявлені до митного оформлення феросплави не відповідають вимогам ДСТУ 4127:2002 в частині вмісту вуглецю.
Судами попередніх інстанцій досліджено сертифікати якості, копії яких долучено до матеріалів справи, які підтверджують, що задекларовані позивачем феросплави мають вміст кремнію від 63% до 72 %, вміст заліза - 23,5 - 33 %, вміст вуглецю - 0,2 - 0,4 %.
Тобто, згідно наданих сертифікатів якості вміст вуглецю в експортованих товарах незначно перевищує показник, наведений у примітці 1 (с) до вказаної товарної групи - вуглецю, вміст якого визначається як незначний. 
Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що не вміст вуглецю, а саме високий вміст кремнію є визначальним під час класифікації товару як феросиліцію серед різновидів феросплавів. Інші елементи та домішки не можуть бути обрані як основний критерій для визначення сплаву як феросиліцію певної марки.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.04.2019 по справі №808/102/17 (К/9901/39047/18). 
Крім того, в матеріалах справи наявний висновок Державного підприємства «УКрНДІспецсталь» № 230816 від 23.08.2016 року, відповідно до якого підвищений вміст вуглецю в межах 0,2 - 0,4 % не впливає на споживчі характеристики товару «феросиліцій ФС65» та «феросиліцій ФС70». 
Також, експертним висновком Запорізької торгово-промислової палати № Е-050 від 31.08.2016 року підтверджено приналежність «феросиліцій марки ФС65» та «феросиліцій марки ФС70» до коду УКТЗЕД 7202   21 00 00 .
Суд апеляційної інстанції зазначив, що вказані висновки не взято до уваги податковим органом.    Відповідачем змінено код УКТ ЗЕД безпідставно, без проведення експертних досліджень.
Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанції що товар «феросиліцій ФС70» та «феросиліцій ФС65» в режимі експорт повинен класифікуватися за кодом 7202 21 00 00 відповідно до вимог УКТ ЗЕД.
Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом  апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги
Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізький області залишити без задоволення. 
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року у справі № 808/3504/16 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду