У Х В А Л А  
18 травня 2019 року
м. Київ
справа №737/75/19
провадження № 61-4575ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року та на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області, Комунального підприємства "Чернігівське МБТІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕГРЕС-АГРО" про визнання неправомірним та скасування рішення виконавчого комітету сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ :
Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог. 
05 березня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року та на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
У квітні 2020 року ОСОБА_1 надав до суду виправлену касаційну скаргу, однак, Верховним Судом така касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на такі обставини.
Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що відсутні правові висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у правовідносинах, учасником яких він є, та вкотре викладає обставини справи і висловлює свою незгоду щодо оцінки судами доказів та встановлених обставин.
Суд касаційної інстанції роз`яснює, що посилаючись на відсутність правових висновків Верховного Суду з приводу застосування норми права у спірних правовідносинах, скаржнику необхідно зазначати норми матеріального чи процесуального права, які на його думку мали застосувати суди попередніх інстанцій, розглядаючи спірні відносини. Таких посилань касаційна скарга не містить. Формальне ж посилання на підставу касаційного оскарження без її належного нормативного обґрунтування не є безумовною підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Таким чином ОСОБА_1 не усунув недоліки касаційної скарги у повному обсязі.
За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З урахуванням того, що скаржник звертається до суду особисто, без допомоги адвоката, не має достатніх знань в сфері юриспруденції, в зв`язку з чим не виконав у повній мірі вимоги ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2020 року, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з урахуванням умов, зазначених в цій ухвалі.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         А. А. Калараш