П О С Т А Н О В А
     І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
 20 травня 2020 року                                                                                              місто Київ 
 
                                                                                       справа № 2605/5641/12
                                                                                   провадження №22-ц/824/6046/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом  Циганенком Віталієм Юрійовичем, 
на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 14 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Майбоженко А.М.,
   у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», -
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні  2020 року  приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. звернулася до суду з поданням про примусове  проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх  вимог посилалась на те, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 60145399 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суми боргу. Вжитими заходами виконати в повній мірі виконавчий документ, що пред`явлений до виконання, не представилось можливим у зв`язку з відсутністю майна боржника, окрім квартири АДРЕСА_1 .
Вимоги приватного виконавця про надання доступу до квартири АДРЕСА_1 для проведення опису наявного рухомого майна боржник ігнорує, що створює перешкоди приватному виконавцю у належному виконанні вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 14 лютого 2020 року  подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про примусове проникнення до житла боржника задоволено. Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій  просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м.Києва та прийняти нове рішення, яким визнати незаконним дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. і зобов`язати її усунути порушення шляхом скасування винесених нею постанов та повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. В апеляційній скарзі посилається на те, що приватний виконавець Лановенко Л.О. при зверненні до суду з поданням приховала від суду той факт, що ОСОБА_1 подано скаргу на її дії у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження за виконавчим листом, строк на пред`явлення якого стягувачем пропущено. На даний час в Київському апеляційному суді розглядається питання чи має приватний виконавець Лановенко Л.О. взагалі правові підстави проводити виконавчі дії за відкритим нею виконавчим провадженням. Приватний виконавець не надала суду повних та достатніх даних щодо обставин невиконання  постанови та невиконання даного виконавчого листа. Отже, рішення суду ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин, що мають суттєве значення для справи.
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О.  просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що подана скарга є необґрунтованою, а викладені вимоги незаконними.  Зокрема посилається на те, що оскарження боржником дій приватного виконавця у судовому порядку не мало значення для вирішення питання щодо задоволення подання про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , оскільки визначальним при розгляді подання є лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна. Законодавством не встановлено заборони подавати подання про примусове проникнення до житла боржника, якщо дії  приватного виконавця оскаржуються в судовому порядку. Також посилалась на те, що постановою Київського апеляційного суду від 5 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 13 листопада 2019 року залишено без змін. Судовими рішенням не встановлено  невідповідності дій приватного виконавця закону при  відкритті виконавчого провадження.
У письмових поясненнях на апеляційну скаргу представник АТ «Універсал Банк» просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
У відповіді на відзив представник ОСОБА_1 - адвокат Циганенко В.Ю. просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 14 лютого 2020 року повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 Адвокат Циганенко В.Ю. посилається на те, що  в прохальній частині апеляційної скарги допущена помилка, але незважаючи на це суд має перевірити законність і обґрунтованість безпосередньо рішення суду  першої інстанції про задоволення подання приватного виконавця Лановенко Л.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 . Крім того, посилається на те, що подання приватного виконавця не містить жодних обґрунтувань для примусового проникнення до житла, суд першої інстанції прийняв рішення за відсутності будь-яких доказів про неможливість проведення виконавчих дій без примусу.
В судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Циганенко В.Ю., а також представник АТ «Універсал Банк»  не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується  повідомленнями про вручення поштових відправлень ( а.с.133, 134, 135), причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв з приводу неможливості прибути у судове засідання не подавали, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України. Крім того, колегія суддів вважає, що  подане представником ОСОБА_1 - адвокатом Циганенком В.Ю. клопотання про зупинення провадження у справі  не підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається представник, не дають підстав уважати, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду Верховним Судом справи за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. .
Представник приватного виконавця Лановенко Л.О. - адвокат Коваленко Т.А. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила постановлену судом першої інстанції ухвалу залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції  в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Лановенко Л.О. перебуває виконавче провадження № 60145399 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/89/13 від 24 липня 2015 року, виданого Оболонським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 004-2008-2610 від 14 серпня 2008 року у розмірі 120774,51 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 22 січня 2013 року складає 965350,66 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 88110,89 доларів США, що еквівалентно 704270,34 грн., заборгованість по відсоткам 32383,90 доларів США, що еквівалентно 258844,51 грн., підвищені відсотки у розмірі 279,72 доларів США, що еквівалентно 2235,80 грн., а також 3219 грн. судового збору.
24 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття  виконавчого провадження № 60145399.
25 вересня 2019 року постанову про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог ст..28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням і було вручено боржнику особисто.
24 вересня 2019 року боржнику направлено виклик приватного виконавця з`явитися 3 жовтня 2019 року о 12-00 год. за адресою місцезнаходження  приватного виконавця для надання пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються для його виконання.
У визначений час до офісу приватного виконавця боржник не з`явився, про поважність причин неявки не попередив, про що складено відповідний акт приватного виконавця від 3 жовтня 2019 року за участю понятого  ОСОБА_3 ..
24 вересня 2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якого накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця з урахуванням ст.56 Закону України «Про виконавче провадження».
Того ж дня, приватним нотаріусом було направлено запити до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного сервісного центру МВС України, Державної прикордонної служби України, Державної міграційної служби України, Київського бюро технічної інвентаризації, Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА та вимогу до АТ «Універсал Банк».
Окрім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що на праві власності боржнику належить нерухоме майно та перебуває у іпотеці в АТ «Універсал Банк», а саме: квартира, місцезнаходження: АДРЕСА_2 . Іншого нерухомого майна, земельних ділянок у власності боржника не виявлено.
24 вересня 2019 року для встановлення майнового стану боржника в рамках виконавчого провадження ВП № 60145399 приватним виконавцем направлені запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, відповідно до яких встановлено, що боржник отримує дохід від Посольства Угорщини в Україні.
Того ж дня, приватним виконавцем винесено постану про арешт коштів боржника, відповідно яку було направлено установам банку для виконання згідно із ст..48 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно з відповідями з банківських установ, відкритих рахунків за ОСОБА_1 не виявлено.
З відповіді отриманої від Територіального сервісного центру МВС України в м.Києві за боржником не зареєстровано транспортні засоби.
Відповідно до даних реєстрових книг КП Київської міської ради «Київське міське бюро  технічної інвентаризації» за адресою в АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 серпня 2008 року.
Відповідно до  витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва, направленого приватному виконавцю Святошинською РДА в м.Києві,  станом на 30 вересня 2019 року за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровані такі особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .
Для перевірки майнового стану боржника 9 жовтня 2019 року приватним виконавцем було здійснено виїзд до боржника за адресою зазначеною у виконавчому документі для проведення опису та арешту нерухомого та рухомого майна боржника. У зв`язку з не відкриттям дверей та допуску боржника до майна приватним виконавцем було складено  акт. Також виконавцем залишено виклик боржнику з вимогою з`явитися 10 жовтня 2019 року об 11:30. У визначений час до офісу  приватного виконавця боржник знову не з`явився, про що 15 серпня 2019 року складено черговий акт приватного виконавця у присутності понятих.
Відповідно до відповідей Держгеокадастру встановлено, що реєстрації права власності та користування земельними ділянками  за боржником не виявлено.
Відповідно до наявних даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління Державної міграційної служби України встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовано паспортом  громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 6 вересня 2016 року органом видачі 8089.
21 жовтня 2019 року отримано відповідь від Державної прикордонної служби України, згідно з якою боржник - ОСОБА_1   державний кордон під час відкритого виконавчого провадження не перетинала.
29 жовтня 2019 року приватним виконавцем було направлено повторний виклик до боржника. Проте, так як боржник  в черговий разі не прийшов та про причини неявки не повідомив, приватним виконавцем було складено акт приватного виконавця від 7 листопада 2019 року.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про  наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця, виходячи з того, що  боржник була належним чином повідомлена про відкрите виконавче провадження, не виконала вимогу приватного виконавця про надання доступу до належної їй квартири для проведення опису майна, що перешкоджає приватному виконавцю належним чином виконати в повному обсязі рішення суду у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає встановленим судом обставинам, судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків  суду першої інстанції не спростовують.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ч.1, п.1,4 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.  Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний  утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщення і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Згідно з ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом  не може бути накладено стягнення.
Відповідно до ч.1, абз.1, 2, 3 ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майн, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Отже, встановивши факт невиконання боржником ОСОБА_1 рішення суду , яким з останньої стягнуті грошові кошти, а також неможливість приватного виконавця потрапити до  житла боржника з метою проведення опису та арешту  належного останньому майна, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця Лановенко Л.О. про проникнення  до житла ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  висновки суду ґрунтуються на неповному з`ясуванні обставин, що мають суттєве значення для справи, а саме  приватним виконавцем  прихована інформація щодо  розгляду судом на момент розгляду подання  справи за скаргою  ОСОБА_1 на  рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, строк на пред`явлення якого стягувачем пропущено, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки  оскарження рішення приватного виконавця  не зупиняє  дій приватного виконавця, які вчиняються з метою виконання рішення суду, зокрема звернення до суду з поданням про проникнення до житла.
Крім того, як убачається з відзиву приватного виконавця Лановенко  Л.О. на апеляційну скаргу, а також з відповіді  представника ОСОБА_1 на відзив приватного виконавця, що ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 13 листопада 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 5 березня 2020 року,  у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О. відмовлено. Станом на 6 березня 2020 року ухвала Оболонського районного суду м.Києва від 13 листопада 2019 року набрала законної сили.
Посилання апелянта у відповіді на відзив, що подання приватного виконавця є необґрунтованим, а його вимоги недоведеними,  а саме приватним виконавцем не доведено, що боржник була повідомлена про намір приватного виконавця зайти до житла для опису і арешту майна, а також, що ОСОБА_1 вчинила активні дії для перешкоджання приватному виконавцю увійти до житла, що виключає можливість задоволення  судом подання, є безпідставними, оскільки додані приватним виконавцем до подання документи дають підстави стверджувати, що ОСОБА_1 достовірно знала про наявність виконавчого провадження,   вимог приватного виконавця не виконувала, на виклики не з`являлась, доступу до житла, яке є її власністю і в якому зареєстроване її місце проживання,  не надала.
Інших доводів, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду щодо наявності підстав для задоволення подання приватного виконавця про проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , апеляційна скарга не містить.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права,  є законною та обґрунтованою,  підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В : 
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Циганенком Віталієм Юрійовичем,- залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського  районного суду м.Києва від 14 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
 
Суддя-доповідач:                                                                О.І. Шкоріна  
 
Судді:                                                                               Л.Д. Поливач
 
                                                                                         А.М.Стрижеус