ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2505/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Бєляновського В.В., Лавриненко Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії „Одеська залізниця" 
на рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2019
по справі №916/2505/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства „Нібулон" 
до Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії „Одеська залізниця" 
про стягнення 145  781,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (далі - ТОВ СП "НІБУЛОН") звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії „Одеська залізниця" (далі - АТ „Українська залізниця") в якому просило стягнути з відповідача на свою користь штраф за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 145 781,47 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ СП "НІБУЛОН" посилається на те, що ним, згідно залізничних накладних було відправлено вантаж, який доставлений до місця призначення із простроченням термінів доставки, що згідно ст. 116 Статуту залізниць України є підставою для нарахування відповідачу штрафу.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.10.2019 позов   задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача штраф за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 145  781 грн. 47 коп. та судовий збір в сумі 2 186 грн. 73 коп.
Визначаючи розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, місцевий господарський суд зазначив, що сторони у п.3.2. договору №09829/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018 погодили складові розміру плати за перевезення, з урахуванням положень ст. 116 Статуту залізниць України, отже розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу має здійснюватися виходячи із розміру плати, визначеної в п. 34 спірних накладних, оскільки позивачем сплачено відповідачу вартість перевезення, визначену сторонами.
Перевіривши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, суд першої інстанції визнав його вірним та відповідно задовольнив позовні вимоги у повному обсязі. 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить частково скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2019 по справі №916/2505/19 та ухвалите нове рішення, яким відмовити ТОВ СП "Нібулон" у стягненні з АТ "Українська залізниця" штрафних санкцій за несвоєчасність доставки вантажів у сумі 82  310,67 грн.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує неправильним застосування судом першої інстанції приписів статей 614, 908, 916 ЦК України, статей 218, 307, 313 ГК України, статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт", пунктів 57, 116 Статуту залізниць України та статей 74, 76, 77, 163 ГПК України при вирішенні спору щодо правомірності застосування до відповідача відповідальності за порушення строків доставки вантажу залізницею.
Так, скаржник вважає, що якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менше, як на дві доби (не більше 48 годин), підстави для нарахування штрафу, передбаченого ст.116 Статуту залізниць України, відсутні.
Встановлений ст. 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин) - 10%, на три доби (більше ніж на 72 години) - 20% і на чотири доби (більше ніж на 96 годин) - 30%.
В розрахунках доданих до позову позивачем, в деяких випадках, необґрунтовано завищено суми провізної плати, що є похідною завищення сум штрафів за прострочення термінів доставки.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2505/19 за апеляційною скаргою АТ „Українська залізниця" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2019 та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
03.12.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ СП "Нібулон", в якому останній посилається на те, що оскаржуване судове рішення було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
За твердженням позивача, уклавши договір перевезення вантажу (накладну) сторони, серед іншого, домовились і про розмір провізної плати за здійснення відповідного перевезення, що узгоджується з положеннями законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Зокрема, кожна накладна у п. 34 містить вартість (без ПДВ) за яку залізниця взяла на себе зобов`язання по перевезенню вантажу. Саме ця вартість, на думку позивача, і є платною, необхідною для здійснення перевезення вантажу, тобто - провізною платою. 
Посилаючись на п. 3.2. Розділу 3 Договору про надання послуг позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що словосполучення «провізна плата» для цілей визначення бази нарахування штрафу за прострочення терміну доставки вантажу повинно включати в себе не лише безпосередню плату за перевезення (яка є лише однією зі складових провізної плати), а усі складові провізної плати, які справляються залізницею з відправника за фактично перевезення вантажу з пункту відправлення до пункту призначення.
10.01.2020 судом апеляційної інстанції отримано клопотання АТ „Українська залізниця" в якому відповідач просив зупинити провадження у справі №916/2505/19 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи №910/1524/19, у подібних правовідносинах.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 зупинено провадження у справі №916/2505/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/1524/19
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 провадження у справі №916/2505/19 поновлено.
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Позивач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 14.02.2018 між ПАТ "Українська залізниця" (перевізник) та ТОВ СП "Нібулон" (замовник) було укладено договір про надання послуг №09829/ЦТЛ-2018, відповідно до п.1.1 якого предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою. 
Згідно п. 1.2 договору, наведені нижче поняття вживаються у такому значенні: вагон перевізника - це вантажний вагон, яким перевізник володіє на праві власності або іншій правовій підставі; вагон залізниці іншої держави - вагон який належить залізниці іншої держави та наданий перевізником у відповідності до окремих договорів та угод; вагон замовника - вантажний вагон, яким замовник володіє на праві власності або іншій правовій підставі; перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за №340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002р. №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009р. за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно; послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів - послуги, що надаються перевізником замовнику, у тому числі на підставі окремої заявки з переліку, погодженого сторонами у додатку № 1 до договору; інструкція на повернення вагонів - порядок заповнення окремих граф перевізного документу при поверненні порожнього вагону перевізника на території України, розміщений на сайті: uz-cargo.com.
Відповідно до п.1.3 договору, надання послуг за цим договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
Розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів (п. 3.1 договору).
Згідно п. 3.2 договору, розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки. 
Відповідно до п. 3.2.1 договору, розмір плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах визначається в наступному порядку: при перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки за такими формулами: В = Вван + Впор ; Вван = Спл X (Тван + Тдод); Впор = Спл X (Тпор + Тдод), де: Вван - плата за використання вагону перевізника під час перевезення вантажу, грн./вагон.;Впор - плата за використання вагону перевізника під час перевезення порожнього вагону, грн./вагон.; Тван - нормативна кількість діб у вантажному рейсі; Тпор - нормативна кількість діб у порожньому рейсі; Тдод - кількість діб відповідно до статті 24 УМВС або пункту 2.4. Правил обчислення термінів доставки, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11,2000 за № 865/5086). Тдод може не застосовуватися згідно рішення Перевізника. Інформація про застосування Тдод зазначається у додатку 2 до договору. Спл - ставка плати за використання вагонів перевізника для відповідного типу, грн /вагон за добу, зазначена в додатку № 2 до цього Договору. Плата нараховується за ставками, що діють на дату приймання вантажу до перевезення. Нормативна кількість діб використання вагону Перевізника у вантажному або порожньому рейсах визначається за такими формулами: Тван = Lван/Vдост,; Тпор = Lван X Кпп/Vдост, де: Тван - тарифна відстань перевезення вантажу, км; Vдост - нормативна кількість кілометрів за одну добу, км відповідно до пункту 1 Правил обчислення термінів доставки та параграфом 1 ст. 24 УМВС, км/добу; Кпп - коефіцієнт порожнього пробігу до навантаженого, зазначено у додатку 3 до договору. У всіх випадках за кожне перевезення (за вантажний або порожній рейси)  неповна доба використання округляється до повної. Розмір ставок плати за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах зазначено в додатку 2 до договору, а в подальшому зміни цих ставок визначаються перевізником в односторонньому порядку і доводяться замовнику шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті перевізника (www.uz . gov.ua та www.uz-cargo.ua) та/або публікація оголошення в газеті "Урядовий кур`єр" із зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після оголошення.
Згідно п.3.2.2. договору сторони визначили, що при замовленні вагону перевізника для проїзду провідників відправника (одержувача) замовник сплачує: плату за проїзд провідника відправника (одержувача), встановлену Збірником тарифів на дату відправлення вантажу; плату за перевезення порожнього вагону перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів; плату за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, відповідно до п. 3.2.1.; компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів з урахуванням корегуючих коефіцієнтів до тарифи Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору.
Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЄЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018р. до 31.12.2018р. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п.12.1 договору).
ТОВ СП "Нібулон", як вантажовідправником та вантажоодержувачем, за залізничними накладними №44002947 від 15.03.2019 (досильна накладна №42327890 від 27.03.2019, №42327882 від 27.03.2019, №42327874 від 27.03.2019, №42327866 від 27.03.2019, №42327916 від 15.03.2019, №42327908 від 15.03.2019); №41377094 від 02.08.2019; №43485325 від 06.08.2019 було відправлено залізницею вантаж - зерно кукурудзи.
При цьому, відповідачем при перевезенні вантажів ТОВ СП "НІБУЛОН" було допущено прострочення доставки вантажу, що є порушенням Статуту залізниць України, що й стало підставою для звернення ТОВ СП "НІБУЛОН" із даним  позовом до суду. 
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задовольнив їх у повному обсязі. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає наступне. 
За змістом частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення (стаття 908 ЦК України). Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них (частина 2 статті 908 ЦК України).
Аналіз приписів частин 1, 2 статті 307 ГК України дозволяє дійти висновку, що правовідносини щодо організації перевезення вантажу, які виникають між суб`єктами господарювання, опосередковуються укладенням договору перевезення вантажу, за яким одна сторона (перевізник) зобов`язуєтеся доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі, факт укладення такого господарського договору підтверджується складенням перевізного документа відповідно до вимог законодавства.
Приписами частини 1 статті 916 ЦК України визначено, що за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. 
Частиною 1 статті 307 ГК України встановлено обов`язок вантажовідправника сплатити перевізнику за перевезення вантажу встановлену плату. 
Статтею 311 Господарського кодексу України передбачено, що плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.
Положеннями частини 5 статті 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами. Так, частиною 1 статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за затримання терміну доставки вантажів в межах, визначених Статутом залізниць України.
Отже, при здійсненні перевезень вантажів залізничним транспортом на підставі договорів перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, залізниця, як перевізник, несе відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань в порядку, визначеному Статутом залізниць України, та відповідає перед контрагентами за допущені нею прострочення у доставці вантажів до станції призначення в порядку, визначеному транспортним статутом на залізниці.
Виходячи з приписів частини 1 статті 313 ГК України на залізницю, як перевізника, покладено обов`язок доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений Статутом залізниць, пунктом 41 якого визначено, що терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються правилами, виходячи з технічних можливостей залізниці; обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.
Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
В силу вищевикладених вимог Закону, наявні у матеріалах справи залізничні накладні свідчать про укладення між позивачем (вантажовідправник) і відповідачем (перевізник) договору перевезення вантажу.
Згідно з ч.1 ст.919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
Статтею 923 ЦК України встановлено, що у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).
Відповідно до п.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію.
Як встановлено місцевим господарським судом, ТОВ СП "Нібулон", як вантажовідправником та вантажоодержувачем, за залізничними накладними №44002947 від 15.03.2019 (досильна накладна №42327890 від 27.03.2019, №42327882 від 27.03.2019, №42327874 від 27.03.2019, №42327866 від 27.03.2019, №42327916 від 15.03.2019, №42327908 від 15.03.2019); №41377094 від 02.08.2019; №43485325 від 06.08.2019 було відправлено залізницею вантаж - зерно кукурудзи
Відповідно до статті 41 Статуту залізниць України та пункту 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни; обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах календарним штемпелем станції відправлення.
Пунктами 1.1. та 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 865/5086, встановлено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
Відповідно до підпункту 1.1.1. пункту 1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.
Пунктом 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів передбачено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць".
Згідно п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
Пунктом 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
Відповідно до п.п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки
Разом з тим, як встановлено судом в процесі розгляду справи, вантаж, що прямував за вказаними позивачем залізничними накладними, відповідачем було доставлено із порушенням встановлених термінів доставки, про що свідчать відповідні записи у залізничних накладних, а саме календарні штемпелі прибуття вантажу (графа 51) та видачі вантажу (графа 52). 
Положення статті 130 Статуту залізниць України передбачають, що пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають: у разі втрати вантажу: Відправник - за умови пред`явлення вантажної квитанції і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу; одержувач - за умови пред`явлення вантажної квитанції з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу. У разі неможливості пред`явлення вантажної квитанції подається довідка станції відправлення про прийняття вантажу до перевезення з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу; у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову; у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред`явлення накладної; у разі втрати багажу чи вантажобагажу - пред`явник багажної чи вантажобагажної квитанції, а у разі недостачі, псування, пошкодження або прострочення доставки багажу, вантажобагажу - пред`явник акта, виданого залізницею про недостачу, прострочення доставки, псування, пошкодження багажу чи вантажобагажу. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.
Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:
- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;
- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;
- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.
Відповідно до пункту 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Отже, належним доказом для звільнення відповідача від відповідальності у зв`язку з порушенням встановлених термінів доставки вантажів та покладання такої відповідальності на вантажовідправника або вантажоодержувача мають бути комерційні або акти загальної форми, в яких повинні бути відображені причини затримки вантажу, та які повинні бути складені відповідно до вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.
Відповідачем такі акти не надані та не наведено жодних обставин, які б доводили відсутність його вини в затримці вагонів. В зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що вантаж був доставлений з простроченням з незалежних від залізниці причин. 
Враховуючи вимоги матеріального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача правових підстав для стягнення із відповідача штрафу за порушення термінів доставки вантажів залізничним транспортом. 
З приводу розміру штрафу, що підлягає стягненню з відповідача колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне. 
Так, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі №910/1524/19 викладено таку правову позицію щодо застосування статті 116 Статуту залізниць України.
З огляду на правові висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, щодо розмежування понять "провізна плата" та "інші платежі" як різновиди платежів, що сплачуються відправником на користь залізниці та відображаються у відповідних графах (31-33, 35-37) залізничної накладної, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від правових позицій Верховного Суду у постановах від 27.02.2019 у справі №910/9765/18, від 09.09.2019 у справі №910/14170/18 та від 12.09.2019 у справі №910/10427/18 щодо обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею, виходячи із загальної суми платежів, сплаченої відправником на користь залізниці та відображеної у графі 34 залізничної накладної, та зауважила на необхідності здійснення розрахунків штрафу в порядку пункту 116 Статуту залізниць України у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу.
Таким чином, невірною є позиція суду першої інстанції та позивача, щодо правомірності нарахування штрафу від суми оплати зазначеної в графі 34, а не від провізної плати зазначеної в графі 31 залізничних накладних.
У зв`язку з чим, колегією суддів здійснено власний розрахунок сум штрафів з наявних в матеріалах справи накладних, який є наступним.
За накладною №44002947 від 15.03.2019 (основна накладна), згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 15.03.2019. Вантаж у вагонах №95540811, №95314043, №95801627, №95633079, №95755138, №58564725 прибув на станцію призначення за відповідними досильними накладними 29.03.2019, тобто із перевищенням терміну доставки вантажу на 10 діб, що є підставою для застосування штрафу у розмірі 30 % провізної плати по цим вагонам. Решта вагонів по накладній (47 шт)  прибули на станцію призначення 21.03.2019, тобто із перевищенням установленого строку доставки вантажу на 2 доби, що є підставою для застосування штрафу у розмірі 10 % провізної плати по цим вагонам. 
Провізна плата залізничної накладної №44002947 від 15.03.2019 для 47 вагонів складає 369  916 грн, отже розмір штрафу складає 36  991,60 грн (10% від 369  916). 
Провізна плата для 6 вагонів, які були відчеплені і до станції призначення слідували по посилочним накладним розмір штрафу є наступним. 
Згідно з досилочною накладною №42327890 для 1 вагона провізна плата складає 7943 грн, отже розмір штрафу становить 2382,90 грн (30 % від 7943).
Згідно з досилочною накладною №42327874 для 1 вагона провізна плата складає 7943 грн, отже розмір штрафу становить 2382,90 грн (30 % від 7943).
Згідно з досилочною накладною №42327882 для 1 вагона провізна плата складає 7851 грн, отже розмір штрафу становить 2355,30 грн (30 % від 7851).
Згідно з досилочною накладною №42327868 для 1 вагона провізна плата складає 7851 грн, отже розмір штрафу становить 2355,30 грн (30 % від 7851).
Згідно з досилочною накладною №42327916 для 1 вагона провізна плата складає 7851 грн, отже розмір штрафу становить 2355,30 грн (30 % від 7851).
Згідно з досилочною накладною №42327908 для 1 вагона провізна плата складає 7851 грн, отже розмір штрафу становить 2355,30 грн (30 % від 7851).
У відповідності до накладної №41377094 від 02.08.2019 граничним строком доставки є 07.08.2019. Фактично вантаж за даною накладною надійшов на станцію призначення 09.08.2019 та виданий вантажоодержувачу 10.08.2019. Відтак, у зв`язку із простроченням залізницею строку доставки на 2 доби, стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 10 % від провізної плати. 
Провізна плата відповідно до графи 31 залізничної накладної становить 57432 грн., прострочення склало 2 доби, отже сума штрафу складає 5743,20 грн. (10% від 57432).
Згідно з накладною №43485325 від 06.08.2019 вантаж відправлений 06.08.2019. Граничний строк доставки - 11.08.2019. Фактично вантаж було доставлено та отримано вантажоодержувачем 13.08.2019. Отже по даній накладній залізниця прострочила строк доставки вантажу на 2 доби, а тому стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 10 % від провізної плати.
Провізна плата відповідно до графи 31 залізничної накладної №43485325 від 06.08.2019 становить 65490 грн., прострочення склало 2 доби, отже сума штрафу складає 6549 грн. (10% від 65490).
За таких обставин, за підрахунком суду апеляційної інстанції, вірною сумою штрафу по зазначеним накладним є 63  470,80 грн, яка розрахована у відсотковому розмірі від провізної плати зазначеної у графі 31 накладних. 
З урахуванням зазначеного, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 63  470,80 грн.
За приписами ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
З урахуванням вищевикладеного судова колегія дійшла вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню із прийняттям нового рішення у справі, про часткове задоволення позову. 
Відповідно до пунктів "б", "в" ч. 4 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити. 
Рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2019 у справі №916/2505/19 в частині задоволення позову про стягнення 82  310,67 грн штрафу та відповідного розподілу судових витрат скасувати. У задоволенні позову в цій частині відмовити. 
В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2019 у справі №916/2505/19 залишити без змін, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:
«Позов задовольнити частково. 
Стягнути з Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії „Одеська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства „Нібулон" 63  470,80 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.
Стягнути з Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії „Одеська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства „Нібулон" 951,88 грн судового збору за подання позову
В іншій частині позову відмовити». 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства „Нібулон" на користь Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі Регіональної філії „Одеська залізниця" 3281 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених       Господарським процесуальним кодексом України.

Датою ухвалення та складання повного судового рішення є 07.04.2020.

Головуючий суддя                                                            Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                       Бєляновський В.В. 

Суддя                                                                                Лавриненко Л.В.