ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19889/19                                                             Суддя 1-ї інстанції - Клочкова Н.В.                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Мельничука В.П., Собківа Я.М.,
секретаря                                                  Суркової Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у справі за його позовом до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись із рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року - без змін.
13 травня 2020 року позивачем подано заяву про відшкодування судових витрат, в якій він просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не надійшло. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів уважає, що підстави для її задоволення відсутні. 
Порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення визначений статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно пункта 3 частини 1 цієї правової норми  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частини 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України  заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями  статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами частини 1 наведеної правової норми  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За результатами аналіза наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів приходить до висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорара та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому     законом     порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження заявлених до стягнення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, позивачем надано копії Договора №15/07/2019 про надання правової (правничої) допомоги від 15 липня 2019 року, Додатка №1 до цього Договора та оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №640/19889/19 від 13 травня 2020 року.
Як убачається зі змісту Договора, адвокат зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу на умовах і в порядку, визначених цим Договором.
Правова (правнича) допомога, яка надається адвокатом, полягає у наступному: 1) надання правової інформації, консультацій і розяснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; 2) здійснення захисту прав та законних інтересів клієнта; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характера; 3) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального судочинства, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємства, в установах, організаціях, а також перед фізичними та юридичними особами.
Розділом 4 цього Договора передбачено, що гонорар за Договором та розміри оплати за конкретні дії адвоката визначені в Кошторисі (Додаток №1), що є невід`ємною частиною Договора. За результатами надання правової (правничої) допомоги складається акт прийому - передачі правової (правничої) допомоги, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової (правничої) допомоги і її вартість. Оплата здійснюється не пізніше 3-х робочих днів з момента отримання клієнтом рахунка, який формується адвокатом не пізніше наступного дня після підписання сторонами акта прийому - передачі правової (правничої) допомоги.
В Додатку №1 наведено стартову вартість певного виду допомоги, яку може надавати адвокат, зокрема, консультацій, адвокатського запита, складання документів, позовних заяв, клопотань, апеляційних чи касаційних скарг, участі у судових засіданнях.
Тим часом, до заяви про відшкодування судових витрат позивачем не надано акта прийому - передачі правової (правничої) допомоги, який би дав можливість встановити обсяг правової (правничої) допомоги, наданої позивачу по договору та її вартість.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості.
Наданий позивачем оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №640/19889/19 від 13 травня 2020 року колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з його зміста не уявляється за можливе встановити, що зазначена в ньому сума оплачена саме за правову (правничу) допомогу, надану позивачу адвокатом у зв`язку з розглядом справи №640/19889/19.
Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 132, 134, 143, 243, 252, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у справі за його позовом до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної    скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 В.П. Мельничук

                                                                                          Я.М. Собків