ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 
Київ
справа №813/591/17
адміністративне провадження №К/9901/2991/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу 
за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року ( прийняту у складі головуючого Братичак У.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Гулида Р.М., суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.),
у с т а н о в и в :
І. Суть спору:
1.  ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся  до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом ( з урахуванням уточнень) до Управління Служби безпеки України у Львівській області  ( далі -відповідач) в якому просив:
1.1. -  визнати протиправними дії посадових осіб Управління Служби безпеки України у Львівській області пов`язаних із письмовим інформуванням Прокуратури Львівської області щодо опротестування в порядку статей 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 20.04.2016р.;
1.2. - визнати протиправним та скасувати Наказ №891/ДСК "Про призначення службової перевірки", виданий начальником Управління СБУ у Львівській області Андрейчуком В.Г. від 30.12.2016р.; 
1.3. - визнати протиправним та скасувати Наказ №102-ос "По особовому складу", виданий начальником Управління СБУ у Львівській області Андрейчуком В.Г. 07.02.2017р., у якому нагадано про обов`язки служби; 
1.4. - визнати протиправними дії заступника начальника Управління - начальника ГВ БКОЗ Управління СБУ у Львівській області Стеця С.Б., пов`язаних із оголошенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 13.02.2017р.; 
1.5. - визнати протиправним та скасувати Наказ № 150-ос/ДСК "Про накладення дисциплінарного стягнення", виданий начальником УСБУ у Львівській області Андрейчуком В.Г. від 25.02.2017р.;
1.6. - стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УСБУ у Львівській області на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн..
2. Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив, що керівництво Управління СБУ у Львівській області безпідставно та всупереч вимог нормативно-правових актів застосовувало до позивача заходи дисциплінарного впливу. Вважає такі дії відповідача такими, що суперечать Конституції України, нормативно - правовим актам, що регулюють проходження служби в органах Служби безпеки України, та свідчать про упереджене ставлення до позивача. Внаслідок неправомірних дій відповідача спричинено моральну та майнову шкоду, яку позивач просить стягнути. 
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду 16 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено. 
4. Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржувані накази відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 
5. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просять їх скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
6. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги позивач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції не застосували закони, які підлягали застосуванню, а саме статі 55, 62 Конституції України, згідно з яких кожному гарантується право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права свободи від порушень і протиправних посягань.
6.1. Також, позивач указує, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно розтлумачено закони, а саме статті 45, 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яким визначено підстави для оголошення обов`язку служби та накладення на військовослужбовців дисциплінарного стягнення, порядок виконання дисциплінарних стягнень: пункт перший та сьомий, розділу ІХ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ № 45 від 04.021.2016р, яким врегульовано підстави та строки проведення службових перевірок стосовно військовослужбовців СБУ; статі 40, 41 КПК України, яким упорядковується кримінально-процесуальні відносини між слідчим та оперативними підрозділами СБУ.
6.2. Позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував пояснення, які були надані у ході розгляду апеляційної інстанції, а також в ухвалі від 12.12.2017 не вказано про обґрунтованість чи необґрунтованість заяви про відвід судді.   
7. Відповідач надав відзив на касаційну скаргу позивача, в якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просить останню залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
8. ОСОБА_1 з квітня 2009 року позивач проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області за контрактом на офіцерській посаді.
9. 07 березня 2016р. близько 23 години 05 хвилин на 618 км автодороги М-06 Київ-Чоп було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння. За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення , передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
10. 16.03.2016р. начальником Управління СБУ у Львівській області видано наказ № 193-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», згідно якого ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність за грубе порушення службової дисципліни, що проявилась у втраті пильності, порушення Правил дорожнього руху.
11. 20.04.2016р. постановою Шевченківського районного суду м.Львова провадження в адміністративній справі було закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
12. 09.07.2017р. начальник Управління СБУ у Львівській області скерував лист-інформування № 62/16-911 на адресу прокурора Львівської області щодо вирішення питання про опротестування постанови Шевченківського районного суду м.Львова в порядку статей 287, 289 КУпАП. Листом від 21.07.2016р. № 05/1-651вих16 Прокуратура Львівської області, інформувала, що підстав для опротестування постанови суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення немає відповідно до вимог статті 294 КУпАП.
13. У подальшому, 05.12.2016р. ОСОБА_1 надіслав звернення-скаргу на адресу Голови СБУ стосовно оскарження накладеного на нього дисциплінарного стягнення. При цьому, на самому зверненні вказано реєстраційний номер № 62/47-2475, який належить структурному підрозділу регіональному органу безпеки - Мостиському МРВ УСБУ у Львівській області, де проходив службу позивач.
14. На підставі рапорту начальника РСВ УСБУ у Львівській області №62/22/1-1853 від 29.12.2016р. наказом від 30.12.2016р. № 891/ДСК призначено службову перевірку стосовно неналежного присвоєння реєстраційного номера 62/47-2475 зверненню від 05.12.2016р., адресованого Голові СБУ.
15. За наслідками проведеної службової перевірки прийнято Наказ №102-ос від 07.02.2017р. "По особовому складу" в якому ОСОБА_1 нагадано про обов`язки служби.
16.  19.12.2016р. слідчим в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_5 на адресу Мостиського МРВ УСБУ у Львівській області скеровано доручення вих.№62/6/2-263/92 у рамках розслідування кримінального провадження 22016270000000077, що здійснювалось слідчим відділом УСБУ в Чернігівській області, та у відповідності до вимог статей 40, 41 Кримінального кодексу України.
17. Згідно з цим дорученням необхідно було встановити та допитати в якості свідка ОСОБА_4 . Таке доручення зареєстроване було у Мостиському МРВ 21.12.2016р., безпосереднє виконання доручено позивачу ОСОБА_1 та встановлено термін виконання 7днів.
18. Відповідь на вищевказане доручення було надано 06.02.2017р.
19. За порушення виконавської та військової службової дисципліни, неналежне виконання службових обов`язків, заступником начальника УСБУ у Львівській області позивачу оголошено догану, про що складено рапорт від 13.02.2017р. на ім`я начальника УСБУ у Львівській області.
20. Згідно наказу начальника УСБУ у Львівській області № 150-ос від 25.02.2017р. «Про накладення дисциплінарного стягнення» позивачу оголошено зауваження. Підставою для накладення даного дисциплінарного стягнення послужило те, що позивач долучив до матеріалів даного адміністративного позову копію службового посвідчення, що суперечать вимогам абзацу 3 пункту 4.1 Інструкції про порядок оформлення, видачі та обліку службових посвідчень Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ № 808/ДСК від 10.12.2014р.
21. Уважаючи такі дії відповідача щодо накладення дисциплінарних стягнень протиправними та упередженими щодо нього, позивач оскаржив їх у судовому порядку та як наслідок просить стягнути матеріальну та моральну шкоду. 
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування  (в редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції)
22. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон № 460-ІХ).
24. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 460-ІХ, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
25. Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
26.          У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
27.          За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
28. Частиною першою статті 20 Закону України «Про Службу безпеки України» визначено умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками - військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором ( контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних силах України, визначений законодавством, зокрема Законами України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України», «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України», Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України № 1262/2007 від 27.12.1997р., Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої Наказом СБУ № 772 від 14.10.2008р.
29. Згідно з вимогами пункту першого Розділу ХІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ № 45 від 04.02.2016р., службова перевірка проводиться з метою перевірки інформації про вчинення дисциплінарного правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни. Перевірка по вказаному факту призначена відповідно до вимог вказаної Інструкції уповноваженою особою, а тому відсутні підстави для скасування наказу №891/ДСК "Про призначення службової перевірки" від 30.12.2016р.
30. Пунктом 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
31. Невиконання доручення слідчого у встановлений термін є порушенням військової дисципліни, за що до військовослужбовця може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
32. Відповідно до пункту 45 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
33. Приписами пункту 97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних сил України  встановлено, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
34. Абзацом 3 пункту 4.1 Інструкції про порядок оформлення, видачі та обліку службових посвідчень Служби безпеки України, затвердженої наказом № 808/ДСК від 10.12.2014р. передбачено, що забороняються будь-які дії пов`язані з копіюванням або скануванням посвідчення.
VI. Оцінка Верховного Суду
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.
35. Предметом судового контролю у цій справі є дії відповідача щодо накладення дисциплінарних стягнень
36. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції, що дії Управління СБУ у Львівській щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вчинені у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України , затвердженого Указом Президента України № 1262/2007 від 27.12.1997р., Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої Наказом СБУ № 772 від 14.10.2008р. Так, внаслідок допущення порушення виконавської та військової службової дисципліни до позивача було застосовано відповідні заходи дисциплінарного впливу.
37. Так, рапортом начальника РСВ УСБУ у Львівській області №62/22/1-1853 від 29.12.2016р. встановлено неналежне присвоєння співробітником Мостиського МРВ ОСОБА_1 листу названого ним «звернення» та адресованого Голові служби безпеки України, реєстраційного номера 62/47-2475. З метою з`ясування вказаних обставин наказом № 891/ДСК від 30.12.2016р. призначено службову перевірку.
38. Відповідно до пункту першого Розділу ХІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ № 45 від 04.02.2016р. визначено, що службова перевірка проводиться з метою перевірки інформації про вчинення дисциплінарного правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни.
39. Тобто, перевірка по вказаному факту призначена відповідно до вимог указаної Інструкції уповноваженою особою, а тому відсутні підстави для скасування наказу № 891/ДСК «Про призначення службової перевірки» від 30.12.2016р.
40. Крім того, судами попередніх інстанції встановлено, що факт порушення вимог Наказу ЦУ СБУ № 724 від 04.11.2014р. та наказу УСБУ у Львівській області № 460 від 18.07.2016р. «Про присвоєння індексів підрозділам Управління СБУ у Львівській області» при оформленні особистого звернення, чого позивач не заперечує.
41. Окрім цього, при проведенні службової перевірки підтверджено факт використання в особистих інтересах ОСОБА_1 реєстраційного номера 62/47-2475, який застосовано під час організації документообігу Мостиським МРВ УСБУ у Львівській області. За вказаним обліковим номером, без будь-яких виправлень та закреслень , встановленим порядком зареєстровано документ іншого співробітника.
42. Результати проведеної перевірки оформлено доповідною запискою 62/12-1-129 від 30.01.2017р. та членами комісії запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення.
43. Відповідно до пункту 45 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
44. Колегія суддів звертає увагу позивача не те, що керівником УСБУ у Львівській області прийнято рішення в межах повноважень вказати позивачу на обов`язки служби, що у свою чергу не є дисциплінарним стягненням. Таким чином відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу №102-ос від 07.02.2017р. "По особовому складу" в якому нагадано про обов`язки служби.
45. Стосовно невчасного виконання доручення слідчого, колегія суддів зазначає наступне.
46. У відповідності до пункту третього  статті 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам. Згідно з пунктом третім статті 41 КПК України доручення слідчого, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.
47. Матеріалами справи підтверджено, що у встановлений дорученням термін 7 днів воно не було виконане, жодної інформації щодо ходу виконання доручення на адресу слідчого Управління СБУ у Чернігівській області не поступило.
48. Крім того, судами попередніх інстанції допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 зазначив, що за фактом виконання доручення спілкувався у телефонному режимі з позивачем, який повідомляв йому про неможливість опитати особу, зазначену у дорученні. Лише після неодноразового нагадування безпосередньо слідчого, а саме 06.02.2017р. на адресу начальника слідчого відділу УСБУ у Чернігівській області надіслано лист про неможливість опитати особу, вказану у дорученні.
49. Так, відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Так, зокрема військовослужбовець серед іншого зобов`язаний постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України (п. 11 Статуту).
50. Пунктом 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
51. Тобто, невиконання доручення слідчого у встановлений термін є порушенням військової дисципліни, за що до військовослужбовця може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
52. Відповідно до пункту 97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних сил України про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
53. Згідно з Наказом № 474/ДСК заступник начальника Управління СБУ у Львівській області Стець С.Б. здійснює координацію діяльності Мостиського МРВ.
54. На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо порушення позивачем військової дисципліни, що проявилось у невчасному виконанні доручення слідчого, за що уповноваженою посадовою особою накладено дисциплінарне стягнення - оголошено догану. А відтак відсутні підстави для визнання неправомірними дій заступника начальника Управління СБУ у Львівській області та скасування накладеного стягнення.
55. Щодо наказу начальника УСБУ у Львівській області № 150-ос від 25.02.2017р. «Про накладення дисциплінарного стягнення» згідно якого позивачу оголошено зауваження.
56. Абзацом 3 пункту 4.1 Інструкції про порядок оформлення, видачі та обліку службових посвідчень Служби безпеки України, затвердженої наказом № 808/ДСК від 10.12.2014р. передбачено, що забороняються будь-які дії пов`язані з копіюванням або скануванням посвідчення.
57. Матеріалами справи підтверджено, що до адміністративного позову позивачем долучено копію службового посвідчення Управління Служби безпеки України у Львівській області, виданого капітану ОСОБА_1 , оперуповноваженому по розшуку. Начальник юридичного сектору УСБУ у Львівській області рапортом доповів про факт порушення апелянтом Наказу 808/ДСК і як наслідок керівником регіонального органу безпеки винесено оскаржуваний наказ.
58. Під час проходження служби на військовослужбовця поширюються спеціальні норми які регулюють порядок проходження служби. Даними спеціальними нормами (наказ №808/ДСК) заборонено виготовляти копію службових посвідчень працівника СБУ.
59. Щодо посилань позивача про наявність порушень які допустив відповідач стосовно направлення листа до Прокуратури Львівської області, колегія суддів вважає необґрунтованими.
60. Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність Служби безпеки України не передбачено заборони щодо направлення таких листів. При цьому будь-яких негативних наслідків для позивача такі дії відповідача не спричинили, доказів протилежного не надано.
61. Стосовно доводів позивача щодо обґрунтованості чи необґрунтованості розгляду заяви про відвід судді, колегія суддів зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у задоволенні заяви позивача про відвід судді Братичак У.В.- відмовлено.
62. Відповідно до частини третьої статті 31 КАС України ( чинної станом на час прийняття ухвали) ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.
63. Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 убачається, що заперечень проти ухвали за наслідками розгляду питання про відвід не має, що у свою чергу позбавило суд апеляційної інстанції  у відповідності до статті 195 КАС України ( чинної станом на час розгляду) переглянути ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року за наслідками розгляду заяви про відвід судді.
64. Крім того, колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем підстави для відводу судді є обґрунтованими, оскільки незгода особи, що бере участь у розгляді справи, з процесуальними рішеннями чи діями судді під час розгляду адміністративної справи, не є підставою для задоволення заяви про відвід.
65. Отже, висновок Львівського окружного адміністративного суду щодо відсутності підстав для відводу є обґрунтованим.
66. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення судів у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у судових рішеннях повно надано оцінку всім аргументам учасників справи у тій мірі, в якій це необхідно для правильного розумінням ухваленого судами рішення.
67.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
68.          За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
69.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
70. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
71. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.          Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в цій справі залишити без змін.
3.   Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                          О.О. Шишов

Судді                                                                                                                        І.В. Дашутін

                                                                                                                               М.М. Яковенко