ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020                       місто Дніпро                                     Справа №  912/2633/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:          головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),
Суддів: Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,  
секретар судового засідання: Абадей М.О., 
представники сторін: 
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 (повний текст складений 14.01.2020, суддя Бестаченко О.Л.) у справі №912/2633/19
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець",              м. Київ  
до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", м.     Новомиргород, Новомиргородський район,  Кіровоградська область, 
про стягнення 692 248 грн. 48 коп., - 

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" на свою користь 692 248 грн. 48 коп. коштів, витрачених на утримання елеватору, який знаходиться в управлінні. 
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі         №912/2633/19 у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що за приписами пункту 2.10 договору оренди від 01.03.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" (орендар), у разі зміни власника об`єкта, переданого в оренду, орендодавець повинен повідомити про це орендаря (відповідача) письмово завчасно, а права та обов`язки орендодавця, передбачені цим договором, переходять до нового власника та договір продовжує дію на тих самих умовах, однак в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" про заміну кредитора щодо зобов`язання зі сплати експлуатаційних платежів.
Крім того, за приписами пункту 5.3 договору оренди компенсація витрат орендодавця за комунальні послуги та експлуатаційні витрати (електроенергія, водоспоживання, опалення, вивезення сміття та інш.) розраховується за фактично спожиту орендарем кількість відповідних послуг, визначену на підставі даних приладів обліку, а вразі їх відсутності чи несправності - на підставі рахунків підприємств-постачальників відповідних послуг (в залежності від виду послуг: пропорційно займаній площі, тощо), згідно рахунків-фактур, які надає орендодавець за тарифами підприємств-постачальників відповідних послуг - протягом п`яти банківських днів, з дня надання рахунку орендодавця.
Місцевим господарським судом встановлено, що позивачем не доведено надання Приватному акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор" рахунків орендодавця відповідно до пункту 5.3 договору оренди; вказано, що надані на підтвердження понесення позивачем експлуатаційних витрат документи, направлені до суду з порушенням статті 80 Господарського процесуального кодексу України, не дають змогу з більшою вірогідністю пересвідчитись, що комунальні та інші послуги були використані саме Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" в процесі експлуатації ним об`єкту оренди.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі №912/2633/19 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" 692 248,48 грн. коштів, витрачених на утримання елеватору, який знаходиться в управлінні. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом неправильно встановлено, що у позивача виникли зобов`язання відповідно до пункту 2.10 договору оренди майна, а також обставини, що приписи пункту 5.3 договору оренди майна щодо порядку компенсації витрат за комунальні послуги стосуються безпосередньо позивача. Апелянт зазначає, що не є новим власником майна, переданого відповідачу в оренду, а є управителем цього майна. На підтвердження понесених витрат на утримання майна позивачем надані докази на суму 692 248,48 грн.; оскільки відповідач продовжує користуватися орендованими приміщеннями, управитель та банк мають право на стягнення заборгованості за утримання предмету іпотеки. 
Апелянт вважає, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки правовідносинам, що виникли між сторонами та не досліджені подані докази, що призвело до ухвалення незаконного рішення. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2020 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі №912/2633/19; розгляд скарги призначений судове засідання на 01.04.2020. 
У зв`язку з встановленням тимчасово на період з 18 березня по 3 квітня 2020 року особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", враховуючи Рекомендації Ради суддів України, викладені у листі №9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 1 розгляд справи №912/2633/19, призначений у судове засідання на 01.04.2020, не відбувся. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2020 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі №912/2633/19 призначений судове засідання на 22.04.2020. 
У зв`язку із продовженням карантину та встановленням на період дії карантинних заходів в Україні тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, враховуючи Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів №1 від 17.03.2020 та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів №3 від 31.03.2020 розгляд справи №908/2789/19,  призначений у судове засідання на 22.04.2020, не відбувся.   
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2020 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі №912/2633/19 призначений судове засідання на 15.06.2020. 
12.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" надійшла заява про розгляд справи без участі представника апелянта у судовому засіданні 15.06.2020. 
Приватне акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" відзиву на апеляційну скаргу не надало, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялось за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі (яка співпадає із місцезнаходженням товариства, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), однак поштове відправлення (ухвали апеляційного господарського суду) повернуто на адресу суду із зазначенням органом поштового зв`язку "зазначене підприємство не існує". 
Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України      днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи, що Приватне акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" повідомлялось про день, час та місце розгляду апеляційної скарги за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про наявність іншої адреси відповідач не повідомляв  суд, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності відзиву на апеляційну скаргу та представника відповідача. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 06.03.2018 між Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінагро" укладений кредитний договір №НК 1851, відповідно до якого банк відкриває позичальнику мультивалютну кредитну лінію, що поновлюється з графіком зменшення ліміту, ліміт Кредитної лінії було встановлено в розмірі 5 500 000,00 дол. США (а.с. 38-49, том 1).
06.03.2018 між Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" в забезпечення виконання грошових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінагро" за кредитним договором №НК 1851 від 06.03.2018 укладено іпотечний договір (а.с. 50-58, том 1).
Відповідно до пункту 1.2 іпотечного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" передає в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: комплекс   будівель,   який   знаходиться   за   адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок під номером 45 (сорок п`ять), загальною площею 38119,7  кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 32684935238. Опис об`єкта: адмін. будівля - А, загальною площею 452,7 кв.м.; будівля прохідної - Б, загальною площею 29,1 кв.м.; будівля дитсадка - В,в, загальною площею 145,5 кв.м.; їдальня - Г, г, загальною площею 209,1 кв.м.; олійня - Д, загальною площею 88,7 кв.м.; цех обмолота -Д1, загальною площею 59,3 кв.м.; зерносклад №15 - Е, загальною площею 1002,0 кв.м.; зерносклад №14-3з, загальною площею 1627,9 кв.м.; вагонні ваги - зі; зерносклад №17 -Ж, загальною площею 1236,2 кв.м.; склад №1 - К, загальною площею 1014,0 кв.м.; вівчарник - К1, загальною площею 567,5 кв.м.; зерносклад №12 - Л, загальною площею 720,0 кв.м.; зерносклад №13-Л1, загальною площею 723,0 кв.м.; свинарник - М МІ м, загальною площею 978,9 кв.м.; зерносклад №3 - Н, загальною площею 1003,5 кв.м.; зерносклад №4 - НІ, загальною площею 1007,5 кв.м.; корівник №2 - О, загальною площею 630,6 кв.м.; зерносклад №7 - П, загальною площею 927,3 кв.м.; зерносклад №8 - ПІ, загальною площею 1233,8 кв.м.; зерносклад №9 - П2, загальною площею 1233,8 кв.м.; зерносклад №10 - Р1 р, загальною площею 1250,8 кв.м.; зерносклад №11 - Р, загальною площею 1229,2 кв.м.; зерносклад № 18 - С, загальною площею 1013,8 кв.м.; зерносклад №19 - СІ, загальною площею 1334,5 кв.м.; зерносушилка ДСП-32 поточної лінії-У, загальною площею 78,8 кв.м.; дизельна електростанція - Ф Ф1 ф, загальною площею 277,7 кв.м.; склад №20-ф2, загальною площею 63,7 кв.м.; підстанція ТП №1-Ф3, загальною площею 59,5 кв.м.; автогараж будівля - 35, загальною площею 24,7 кв.м.; автогараж будівля - 36, загальною площею 39,0 кв.м.; автогараж будівля-- Ф4, загальною площею 140,5 кв.м.; будівля мех.майстерні - Фб, загальною площею 154,7 кв.м.; елеватор, Ц-Ц9, загальною площею 12891,9 кв.м.; точка автоприйому елеватора, ч, загальною площею 380,8 кв.м.; корівник №1- Ю, загальною площею 214,0 кв.м.; силосховище-Ю1, загальною площею 278,4 кв.м.; сарай - Я, загальною площею 129,7 кв.м.; автоваги №1-Б1, 61, загальною площею 92,3 кв.м.; автоваги №2-Б2, загальною площею 67,9 кв.м..; автоваги №3- б, загальною площею 75,2 кв.м.; насосна станція - Ш, загальною площею 5,5 кв.м.; насосна станція-Сб, загальною площею 4,4 кв.м.; будівля прийомної лабораторії - БЗ, загальною площею 120,8 кв.м.; споруда механічно-обробної башні поточної лінії-У1-У4, загальною площею 274,2 кв.м.; цех обмолота (камерна сушилка)-ЛЗ,Т-Т-8, загальною площею 860,4 кв.м.; насіннєва станція-31, загальною площею 321,5 кв.м.; локомотивне депо, 34, загальною площею 97,5 кв.м.; пожежне депо - Ш, И2, загальною площею 170,4 кв.м.; брудер для курчат - ИЗ, загальною площею 96,6 кв.м.; побутове приміщення - Ж1, Ж2, загальною площею 689,1 кв.м.; будівля складу - Ж4, загальною площею 310,4 кв.м.; склад матеріальний - С2, загальною площею 96,0 кв.м.; склад матеріальний - СЗ, загальною площею 58,7 кв.м.; трансформаторний пункт-підстанція ТП №2- С4, загальною площею 124,4 кв.м.; робоча башня- ЕЗ, є, загального площею 173,2 кв.м.; операторська - Ч1,ч,ч1,ч2 загальною площею 29,1 кв.м., убиральня (поточна)- X; убиральня- XI; убиральня - Х2; убиральня - Х4; убиральня- Х5; убиральня- Х6; АЗС- чі; вхід в погріб - Я1; силосна яма-Я2; приймальний пристрій поточної лінії- Л2; сарай-€; приймальний пристрій складу №14- 32; вхід в сховище - С5; приймальний пристрій складу №18- С7, С8; приймальний пристрій складу №15- Е2; зерносушилка ДСП-50- Е5; приймальний пристрій складу №7-ПЗ П4; водонапірна башня - Щ; водонапірна башня- Щ1; свердловина артезіанська - Щ2; приміщення в напівзруйнованому стані - Е1; сушарка - 42; норійна вишка - ЧЗ; пожежний резервуар-1; цистерна - ІІ-УІІ; асфальтні площадки - VIII; огорожа - №1-10; водопровід; газопровід; залізнична колія,
Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 17,6857 га за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, кадастровий номер: 3523810100:50:061:0004, цільове призначення - для розміщення виробничої бази, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 3505411192018 від 27.02.2018.
Майно передається в іпотеку разом з усіма його невід`ємними частинами та приналежностями, поліпшеннями, складовими частинами, у тому числі, але не виключно, з всіма внутрішніми системами та комунікаціями, які встановлені та/або будуть встановлені в предметі іпотеки, а також з усіма конструкціями та встановленим обладнанням, яке забезпечує або буде забезпечувати експлуатацію та функціонування предмету іпотеки.
Згідно з абзацом 4 пункту 2.1 іпотечного договору стосовно предмету іпотеки укладено договір оренди нерухомого майна №0103/2018-1 від 01.03.2018 із Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" код ЄДРПОУ 00954685, терміном дії до 31.12.2020.
Пунктом 3.9 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель на свій вибір, у будь-який час після настання випадку невиконання позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором та/або іпотекодавцем за цим договором, в тому числі, має право здійснювати будь-які дії, які іпотекодержатель розумно буде вважати необхідними для захисту інтересів іпотекодержателя, які включають, але не обмежуються наступним: звернути стягнення на предмет іпотеки; одержати у володіння предмет іпотеки з метою його захисту та забезпечення прав іпотекодержателя за цим договором та інше.
У пункті 7.7. іпотечного договору сторонами зафіксовано, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та на період до його реалізації, з метою забезпечення його належного господарського використання, відповідно до його цільового призначення, а також отримання доходів, іпотекодавець уповноважує іпотекодержателя, на підставі цього договору, вступити в управління предметом іпотеки або передати його в управління третій особі шляхом укладення іпотекодержателем договору від свого імені.
05.10.2018 Публічне акціонерне товариство "Таскомбанк" змінило назву на Акціонерне товариство "Таскомбанк", що підтверджується витягом із Статуту (а.с. 76-77, том 1).
07.02.2019 між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" (Управитель) укладений договір управління нерухомим майном, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 407 (а.с. 64-69, том 1).
Згідно з пунктом 1.1 договору управління нерухомим майно Установник управління передав Управителю нерухоме майно, що є предметом Іпотеки відповідно до іпотечного договору, який посвідчено 06.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 568.
Метою управління елеватором є забезпечення сторонами цього договору його належного господарського використання відповідно до його цільового призначення, а також отримання доходів від його використання. Зокрема, для цього передбачається передання елеватора Управителем у користування іншими особами на підставі договорів оренди (пункт 1.5 договору управління нерухомим майном)
Відповідно до пункту 3.3.6. договору управління нерухомим майном Управитель діє без довіреності в межах прав та обов`язків, які визначені даним договором.
Управитель має право: володіти, користуватися елеватором у встановлених для нього чинним в Україні законодавством та цим договором межах; на відшкодування необхідних витрат, які виникли в процесі управління елеватором, за рахунок прибутків від його використання; самостійно, на власний розсуд, визначати умови оренди з діючим орендарем, в тому числі питання щодо дострокового припинення договору оренди (пункт 3.4 договору управління нерухомим майном).
Згідно з абзацом 3 пункту 1.10 договору управління нерухомим майном елеватор перебуває в оренді у Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 00954685, відповідно до договору оренди нерухомого майна № 0103/2018-1 від 01.03.2018. Договір оренди містить умову щодо припинення договору оренди при зверненні стягнення на майно відповідно до умов Іпотечного договору на 10 (десятий) календарний день після направлення банком відповідного повідомлення на адресу орендаря про звернення стягнення на предмет іпотеки.
07.02.2019 між Акціонерним товариством "Таскомбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" підписаний акт приймання-передачі комплексу будівель, який знаходиться за адресою Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45 (а.с. 70-71, том 1).
Матеріалами справи підтверджується, що 01.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" (орендар) укладений договір оренди нерухомого майна № 0103/2018-1, за умовами якого орендодавець передає у строкове платне користування без права викупу об`єкт оренди (майновий комплекс, який знаходитися за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок під номером 45 комплекс, будівель, загальною площею 38119,7 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 17,6857 гектарів, кадастровий номер якої -3523810100:50:061:0004) з метою ведення господарської діяльності (а.с. 59-62, том 1). 
Передача Об`єкта оренди орендареві здійснюється в момент підписання сторонами акту прийому-передачі об`єкту оренди (пункт 2.4. договору оренди).
За умовами пункту 2.8 договору оренди передача орендованого майна в оренду здійснюється разом із комунікаціями, які в ньому знаходяться (водо-, тепло-, газо-, електропостачання, каналізація).
Пунктом 3.1.9 договору оренди встановлено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати експлуатаційні  платежі (тепло-, водопостачання, газопостачання, електроенергію, комунальні платежі, платежі, встановлені експлуатуючою організацією та інші обов`язкові платежі, які відраховуються на користь третіх осіб) в порядку і строки, передбачені цим договором.
Крім того, орендар має право самостійно укладати договори із комунальними службами та особисто сплачувати комунальні платежі за комунальні послуги на підставі укладених договорів. У разі укладення договорів про надання комунальних послуг на об`єкт оренди від імені Орендодавця, Орендар зобов`язується відшкодовувати витрати Орендодавця за такими договорами протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виставлення відповідного рахунку (пункт 3.2.8 договору оренди)
Згідно з пунктом 5.3 договору оренди орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату протягом 20 банківських днів після отримання від орендодавця акта виконаних робіт/наданих послуг та рахунку-фактури. Окрім орендної плати, у разі, якщо договори про надання комунальних послуг укладені між орендодавцем та обслуговуючими підприємствами, орендар, компенсує орендодавцю витрати за спожиті комунальні послуги (експлуатаційні платежі). Компенсація витрат орендодавця за комунальні послуги та експлуатаційні витрати (електроенергія, водоспоживання, опалення, вивезення сміття та інш.) розраховується за фактично спожиту орендарем кількість відповідних послуг, визначену на підставі даних приладів обліку, а в разі їх відсутності чи несправності - на підставі рахунків підприємств-постачальників відповідних послуг (в залежності від виду послуг: пропорційно займаній площі, тощо), згідно рахунків - фактур, які надає орендодавець за тарифами підприємств-постачальників відповідних послуг - протягом п`яти банківських днів, з дня надання рахунку орендодавця. У разі, коли між орендарем та відповідними комунальним службами укладено договори про надання  послуг напряму, то такі  комунальні платежі  сплачуються  орендарем особисто і компенсація витрат на спожиті комунальні послуги орендарем орендодавцю не здійснюється. Орендар може здійснювати оплату податків та зборів, що пов`язані з нерухомим майном самостійно.
Об`єкт передається в оренду з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди в строк до "31" грудня 2020 року (пункт 7.1 договору оренди).
01.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" (орендар) підписаний акт №1 прийому-передачі об`єкту оренди за договором оренди нерухомого майна № 0103/2018-1 від 01 березня 2018 року (а.с. 62-63, том 1).
Товариство з обмеженою відповідальністю  "Торговий дім "Творець" посилається на те, що для утримання елеватору, який знаходиться в управлінні за перше півріччя 2019 року витратило 692 248,48 гривень за комунальні послуги; оскільки, відповідач продовжує користуватися орендованими приміщеннями, тому управитель та банк мають право на стягнення заборгованості за утримання предмету іпотеки.
Предметом спору є стягнення з Приватного акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" (орендаря елеватора на підставі договору оренди)          692 248,48 грн. коштів, витрачених на утримання елеватору, який знаходиться в управлінні.
Відповідно до частини 1 статті 1029 Цивільного кодексу України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).
Предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно. Майно, передане в управління, має бути відокремлене від іншого майна установника управління та від майна управителя. Майно, передане в управління, має обліковуватися в управителя на окремому балансі, і щодо нього ведеться окремий облік. Розрахунки, пов`язані з управлінням майном, здійснюються на окремому банківському рахунку (частини 1, 3 статті 1030 Цивільного кодексу України)
Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України  за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (стаття 510 Цивільного кодексу України).
За положеннями статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статей 516, 517 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" є управителем  предмету іпотеки відповідно до іпотечного договору (елеватору), який перебуває в оренді у Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 00954685, відповідно до договору оренди нерухомого майна №0103/2018-1 від 01.03.2018, про що безпосередньо зазначено у договорі управління майном. При цьому, за приписами частини  1 статті 1032 Цивільного установником управління є власник майна. Договір управління нерухомим майном від 07.02.2019 як установником управління підписаний Акціонерним товариством "Таскомбанк".
Договір оренди містить умову щодо припинення договору оренди при зверненні стягнення на майно відповідно до умов іпотечного договору на 10 (десятий) календарний день після направлення банком відповідного повідомлення на адресу орендаря про звернення стягнення на предмет іпотеки (абзац 3 пункту 1.10 договору управління нерухомим майном). 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" та Приватне акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" у пункті 2.10 договору оренди передбачили, що у разі зміни власника об`єкта, переданого в оренду, орендодавець повинен повідомити про це орендаря письмово завчасно, а права та обов`язки орендодавця, передбачені цим договором, переходять до нового власника та договір продовжує дію на тих самих умовах.
Абзацом третім пункту 5.3 договору оренди встановлено, що компенсація витрат орендодавця за комунальні послуги та експлуатаційні витрати (електроенергія, водоспоживання, опалення, вивезення сміття та інш.) розраховується за фактично спожиту орендарем кількість відповідних послуг, визначену на підставі даних приладів обліку, а в разі їх відсутності чи несправності - на підставі рахунків підприємств-постачальників відповідних послуг (в залежності від виду послуг: пропорційно займаній площі, тощо), згідно рахунків - фактур, які надає орендодавець за тарифами підприємств-постачальників відповідних послуг - протягом п`яти банківських днів, з дня надання рахунку орендодавця.
Як зазначено місцевим господарським судом, в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" про заміну кредитора щодо зобов`язання зі сплати експлуатаційних платежів. Позивачем не доведено надання Приватному акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор" рахунків орендодавця відповідно до пункту 5.3 договору оренди.
Апелянт не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, посилаючись на те, що він не є новим власником майна, переданого відповідачу в оренду, а є управителем цього майна, тому у нього не виникли зобов`язання відповідно до пункту 2.10 договору оренди майна про повідомлення зміни власника майна.
Апеляційний господарський суд погоджується із такими доводами апелянта, оскільки предметом спору є стягнення коштів, витрачених на утримання елеватору, який на підставі договору управління майном перебуває в управлінні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець", та на підставі  договору оренди нерухомого майна №0103/2018-1 від 01.03.2018 перебуває в оренді у Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", про що безпосередньо зазначено у договорі управління майном.
Так, метою управління елеватором є забезпечення сторонами цього договору його належного господарського використання відповідно до цільового призначення, а також отримання доходів від його використання. Зокрема, для цього передбачається передання елеватора Управителем у користування іншими особами на підставі договорів оренди (пункт 1.5 договору управління нерухомим майном). При цьому, Управитель має право самостійно, на власний розсуд, визначати умови оренди з діючим орендарем, в тому числі питання щодо дострокового припинення договору оренди (пункт 3.4 договору управління нерухомим майном).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець"  посилається на понесення витрат на управління майном (елеватором) у сумі 692 248,48 грн. та на ненадання місцевим господарським судом оцінки поданим доказам на підтвердження понесення витрат на управління майном у сумі 692 248,48 грн.
Між тим, у рішенні місцевого господарського суду зазначено, що Управителем фактично було сплачено: ТОВ ГК Нафтогаз України - 303 669,17 грн.;                             ДП Кіровоградстандартметрологія - 11 214,95 грн.; ТОВ Кіровоградська ЕК Новомиргородськ - 232 217,12 грн.; Маловисківське УЕГТ ВАТ Кіровоградгаз -               41 024,28 грн.; Новомиргородський РЕМ ПРАТ Кіровоградобленерго - 104 122,96 грн.; витрати на оплату комунальних послуг для утримання елеватора підтверджується копіями:
- договору №КП5-034 постачання природного газу від 07.02.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ТВОРЕЦЬ", з додатками; рахунку на оплату (природний газ) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" № 2541 від 28.02.2019 згідно договору постачання газу № КП5-034 від 07.02.2019 на суму 303 669,17 грн.; актів приймання-передачі природного газу від 31.05.2019, від 31.03.2019, від 28.02.2019, від 30.04.2019; 
- акту про надані послуги з розподілу природного газу, підписаного Маловисківським управлінням по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства "Кіровоградгаз",  від 28.02.2019 на суму 7 626,76 грн., від 31.05.2019 на суму 434,22 грн., 31.03.2019 на суму 2 957 грн., від 30.04.2019 на суму 675,61 грн.; замовлення покупця №МГ000218, №МГ000220 від 31.03.2019, актів приймання виконаних робіт №344, №345, №348 від 31.03.2019, №637 від 31.07.2019, рахунків на оплату №МГ000222, №МГ000219, №МГ000221 від 01.10.2019, акту виконаних робіт №346 від 31.03.2019; рахунку на оплату (розподілу газу) Маловисківського управлінням по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства "Кіровоградгаз" від 28.02.2019 №62; додаткової угоди про зміну договору №8/07-38НП-2019 від 26.02.2019 та замовлення №2-МГ1900112 від 24.01.2019 до договору №8/07-38НП-2019 від 26.02.2019 без дати;
- договору №09668 від 24.06.2019, укладеного між Державним підприємством "Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікацій" та позивачем, на виконання метрологічних робіт (послуг); акту від 18.07.2019 здачі-приймання робіт по заявці №09668, заяви-рахунку №09668 від 24.06.2019;
- рахунків-фактур ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" №15-712/1 від 26.06.2019, 29.03.2019, 12.04.2019. 29.05.2019 за спожиту електричну енергію на суму 0,00 грн.; актами приймання-передавання товарної продукції від 29.03.2019, від 12.04.2019, від 29.05.2019, від 26.06.2019, підписаних начальником Новомиргородського відділення ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК"; рахунку №15-712/П від 01.04.2019 за електричну енергію на суму 38 195,97 грн.;
- рахунків-фактур Новомиргородського РЕМ ПрАТ "Кіровоградобленерго" №712/2 від 29.03.2019, від 26.04.2019, від 26.06.2019, від 29.05.2019, №712/1 від 29.03.2019, від 26.04.2019, від 26.06.2019, від 29.05.2019; актів приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії Новомиргородського РЕМ ПрАТ "Кіровоградобленерго" від 03.12.2019; рахунку Новомиргородського РЕМ ПрАТ "Кіровоградобленерго" №712/П на послугу з розподілу електричної енергії 01.04.2019;
- виписок з рахунку позивача; 
- платіжних доручень (а.с. 11-37, том 1);
- довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Творець" від 06.09.2019 №б/н (а.с. 10, том 1).
Як зазначено у рішенні місцевого господарського суду, надані на підтвердження понесення позивачем експлуатаційних витрат документи, направлені до суду з порушенням статті 80 Господарського процесуального кодексу України, не дають змогу з більшою вірогідністю пересвідчитись, що комунальні та інші послуги були використані саме Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" в процесі експлуатації ним об`єкту оренди.
Проаналізувавши вказані норми права та дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено належними, достовірними та вірогідними доказами обставини справи, які входять в предмет доказування, щодо понесення позивачем витрат у сумі 692 248,48 грн. за комунальні послуги, які були надані саме Приватному акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор".
Між тим, апеляційний господарський суд не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, так як згідно з пунктом 7.1 договору оренди об`єкт передається в оренду в строк до 31.12.2020; умовами договору оренди передбачена  крім сплати орендної плати компенсація витрат орендодавця  за комунальні послуги та експлуатаційні витрати (електроенергія, водоспоживання, опалення, вивезення сміття та інш.) із розрахунку за фактично спожиту орендарем кількість відповідних послуг, визначену на підставі даних приладів обліку у разі неукладення орендарем самостійно договорів із відповідними службами. 
Матеріали справи не містять доказів зміни Управителем (апелянтом) умов договору оренди нерухомого майна №0103/2018-1 від 01.03.2018 з Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор", в тому числі й щодо строку укладення договору та порядку здійснення компенсації за утримання елеватору (відшкодування комунальних витрат), натомість матеріалами справи підтверджується укладення Управителем (апелянтом) договорів про надання комунальних послуг на утримання елеватора та оплату цих послуг відповідним службам. 
Між тим, відповідно до пункту 5.3 договору оренди компенсація витрат орендодавця за комунальні послуги та експлуатаційні витрати (електроенергія, водоспоживання, опалення, вивезення сміття та інш.) розраховується за фактично спожиту орендарем кількість відповідних послуг, визначену на підставі даних приладів обліку, а в разі їх відсутності чи несправності - на підставі рахунків підприємств-постачальників відповідних послуг (в залежності від виду послуг: пропорційно займаній площі, тощо), згідно рахунків - фактур, які надає орендодавець за тарифами підприємств-постачальників відповідних послуг - протягом п`яти банківських днів, з дня надання рахунку орендодавця. 
Таким чином, обов`язок орендаря (відповідача) на компенсацію витрат на комунальні послуги виникає після отримання рахунків - фактур, які надає орендодавець (у даному випадку - позивач як Управитель майна згідно з договором управління нерухомим майном від 07.02.2019), що спростовує доводи апелянта  та посилання на те, що приписи пункту 5.3 договору оренди майна щодо порядку компенсації витрат за комунальні послуги не стосуються безпосередньо позивача.  
З урахуванням наведеного апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого господарського суду про недоведеність позивачем в установленому порядку того, що понесені  у сумі 692 248,48 грн. за комунальні послуги були надані саме Приватному акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор" (договір оренди укладений на строк до 31.12.2020, актом прийому-передачі від 01.03.2018 підтверджується факт передачі об`єкту оренди відповідачу); а також про обов`язок позивача повідомити про зміну власника майна та в цій частині погоджується із доводами апелянта, однак погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що строк виконання зобов`язання відповідача за пунктом 5.3 договору оренди   на момент пред`явлення позову до суду не настав (позивачем не доведено надіслання або надання відповідачу рахунків-фактур на оплату спірних витрат), тобто позов поданий передчасно, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;                      3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277  Господарського процесуального кодексу України, для зміни мотивувальної частини рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі №912/2633/19.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 277, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі №912/2633/19  залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2020 у справі №912/2633/19 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складено 16.06.2020.

Головуючий суддя                                                                               Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                       Л.П. Широбокова  

Суддя                                                                                                       І.М. Подобєд