Ухвала
Іменем  України             
 
20 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа 2011/17542/12-ц
 
провадження № 61-3275вно20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2013 року, у справі № 2011/17542/12 позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)                                до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,                     ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором від 07 лютого 2008 року задоволено.
Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,80 кв. м, житловою площею 46,00 кв. м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки.
Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які зареєстровані та/або проживають у квартирі АДРЕСА_1 (предмет іпотеки), зі зняттям                з реєстраційного обліку у органі Міністерства внутрішніх справ України,                   до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.
Вирішено питання про розподіл судового збору. 
 
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2013 року змінено. 
У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття                                   з реєстраційного обліку відмовлено.
Для задоволення грошових вимог за договором кредиту від 07 лютого                  2008 року в розмірі 153 019,12 дол. США початкову ціну предмета іпотеки - трикімнатної квартири    АДРЕСА_1 встановлено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна,                         на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 
В іншій частині судове рішення залишено без змін.
 
20 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи у справі № 2011/17542/12 про виселення  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 (предмет іпотеки).
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                             і кримінальних справ від 17 червня 2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року залишено без змін.
 
У грудні 2015 року  ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
 
Заява обґрунтована тим, що він отримав вимогу державного виконавця відділу державної виконавчої служби Підгурного О. С. від 02 грудня 2015 року № 16569 про виселення його та його родичів з квартири АДРЕСА_1  на виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчі листи. 
Заявник вважав, що відповідно до пункту 1 Закону України «Про мораторій                на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів                       в іноземній валюті» виконавчі листи, видані Дзержинським районним судом м. Харкова, є такими, що не підлягають виконанню. 
Просив суд заяву задовольнити.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи                                    № 2011/17542/12, видані 20 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова, про виселення       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які зареєстровані та/або проживають у квартирі  АДРЕСА_1  (предмет іпотеки)                        та стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 у дольовому порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 643,80 грн з кожного.
 
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року                   у справі № 6-2947цс15, та врахував те, що малолітня особа не може проживати самостійно без батьків або інших осіб, які їх замінюють, і її виселення призведе до порушення її житлових прав.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року залишено без змін.
 
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що квартира, на яку рішенням суду було звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, є єдиним житлом родини, до складу якої входить малолітня дитина, і той факт, що іншого житла родина не має, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені обставини відповідають положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», які унеможливлюють виконання рішення суду.
 
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року касаційну скаргу                   ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. 
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2017 року скасовано.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими,                що не підлягають виконанню, відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір                        у розмірі 1 600,00 грн, сплачений за подання касаційної скарги (провадження № 61-14669св18).
 
Постанову суду касаційної інстанції мотивовано тим, що мораторій                                є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів                в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).
Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на вимоги щодо виселення з житлових будинків під час виконання судових рішень. Сфера дії вказаного закону поширюється на вимоги щодо звернення стягнення на майно.
Отже, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня              2013 року не виконане, зобов`язання боржника продовжує існувати, тому відсутні обставини визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. 
 
Аргументи учасників справи
 
Короткий зміст вимог заяви про перегляд судового рішення                                       за нововиявленими обставинами  
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції                        із заявою про перегляд постановиВерховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року                за нововиявленими обставинами (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України), посилаючись на те, що після ухвалення зазначеного судового рішення та набрання ним законної сили, а саме 16 січня 2020 року йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, та які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.
Боржник ОСОБА_2 повідомила його та інших боржників про отримання листа від акціонерного товариства «Акцент - Банк» (далі - АТ «Акцент - Банк») від 27 грудня 2019 року № Е.АВ.0.0.0.0/1 -33819 БТ, в якому зазначено, що 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Акцент - Банк»              був укладений договір факторингу № 1. 
Відповідно до умов договору факторингу вимоги до ОСОБА_2                              за кредитним договором від 07 лютого 2008 року у повному обсязі перейшли до AT «Акцент - Банк».
Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи, є істотними для ухвалення правильного рішення у справі, оскільки свідчать про незаконність ухвалених на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових рішень,                    а також всіх похідних від них документів, у тому числі виконавчих листів.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року та призначити справу до нового розгляду.
 
Надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                   від 20 березня 2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі № 2011/17542/12-ц, витребувано її з Дзержинського районного суду м. Харкова та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справу призначено до судового розгляду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 
на 10 год. 00 хв. 22 квітня 2020 року в приміщенні Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Надіслано учасникам справи копії заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року за нововиявленими обставинами.
 
У квітні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві, у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_6 .
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд                         у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з таких підстав. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області                      від 10 лютого 2014 року у справі № 2011/17542/12 позовні вимоги                   ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,                 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки                   в рахунок заборгованості за кредитним договором від 07 лютого 2008 року задоволено.
Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,80 кв. м, житловою площею 46,00 кв. м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки.
Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які зареєстровані та/або проживають у квартирі АДРЕСА_1 (предмет іпотеки), зі зняттям                з реєстраційного обліку у органі Міністерства внутрішніх справ України,                   до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.
Вирішено питання про розподіл судового збору. 
 
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2013 року змінено. 
У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття                                   з реєстраційного обліку відмовлено.
Для задоволення грошових вимог за договором кредиту від 07 лютого                  2008 року в розмірі 153 019,12 дол. США початкову ціну предмета іпотеки - трикімнатної квартири    АДРЕСА_1 встановлено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна,                         на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 
В іншій частині судове рішення залишено без змін.
 
20 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи у справі № 2011/17542/12 про виселення  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 (предмет іпотеки).
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                             і кримінальних справ від 17 червня 2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року залишено без змін (провадження № 6-11043св14).
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року касаційну скаргу                   ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. 
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2017 року скасовано.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими,                що не підлягають виконанню, відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір                        у розмірі 1 600,00 грн, сплачений за подання касаційної скарги (провадження № 61-14669св18).
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова               або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами                    для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були                       і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
 
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. 
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
 
За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування               у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови,                              що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
 
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. 
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. 
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
 
Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 у заяві обставини не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки при належному виконанні своїх обов`язків у змагальному процесі могли бути встановлені при розгляді справи.
 
Доводи, на які посилається заявник, могли бути лише підставою для оскарження судових рішень в апеляційному, чи в касаційному порядку, а не       у порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.  
 
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви                         про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
 
Згідно з частиною четвертою статті 429 ЦПК України у разі відмови                              в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови                                      за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року.
 
Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року за нововиявленими обставинами                   у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною                          та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
Б. І. Гулько 
Р. А. Лідовець 
Ю. В. Черняк