РІШЕННЯ
Іменем України

15 червня 2020 року 
м. Київ
справа №9901/113/20
адміністративне провадження №П/9901/113/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Желєзного І.В.,  Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

за участю секретаря судового засідання - Балабана М.К., 
позивача - ОСОБА_1 ,  
представника відповідача - Пантюхової Л.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 9901/134/19
за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Запорізька обласна державна адміністрація (далі - Запорізька ОДА), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 18.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
визнати протиправними дії Президента України щодо відмови йому у задоволенні його звернення від 30.09.2019 про введення надзвичайного стану на території Запорізької області;
зобов`язати Президента України Зеленського В.О. на засіданні Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО України) розглянути його заяву від 30.09.2019 про введення надзвичайного стану на території Запорізької області, відповідно до вимог Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян»           (далі - Закон № 393/96-ВР). Перевіряти факти, викладені ним у чинній заяві і прийняти за нею реальне рішення та письмово повідомити його про результати перевірки його заяви та про суть прийнятого рішення. Перевірку заяви здійснити за його безпосередньою участю.
2. Ухвалою судді Верховного Суду від 08.05.2020 відкрито провадження у справі          № 9901/113/20 за вищевказаним позовом, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів.
3. Також, за клопотаннями позивача та Запорізької ОДА ухвалами судді Верховного Суду від 08.05.2020 та від 05.06.2020, відповідно вирішено здійснювати розгляд цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено її на 15.06.2020 в режимі відеоконференції. 
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
4.  ОСОБА_1 є інвалідом війни (посвідчення ветерана війни - інваліда війни від 14.11.2011 № 051424).
ОСОБА_1 30.09.2019 на ім`я Президента України - Голови РНБО України Зеленського В.О. подана заява про жахливе соціально-економічне і правове становище людини, повну деморалізацію і деградацію населення і правозахисник органів Запорізької області та введення на території Запорізької області надзвичайного стану по відновленню конституційного ладу і забезпечення правопорядку, прав і свобод людини.
Листом Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 08.10.2019 №22/058829-08 надано відповідь на звернення від 30.09.2019, що надійшло до Офісу Президента України від ОСОБА_1 , в якій вказано, що згідно з підпунктами 22.4 положення про Офіс Президента України затвердженого Указом Президента України від 25.06.2019 № 436, Офіс відповідно до покладених на нього завдань організовує розгляд звернень громадян, які звертаються до Президента України, здійснює облік і аналіз таких звернень на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв`язання порушених у них проблем.
Позивач, вважаючи, що його заява розглянута завідувачем відділу Департаменту звернень громадян при офісі Президента України О. Семіковим замість Президента України, оскаржив такі дії до суду.
Верховний Суд рішенням  від 12.02.2020 у справі № 9901/555/19  позов   ОСОБА_1  до Президента України Зеленського В.О. задовольнив:
визнав протиправною бездіяльність Президента України - Голови РНБО України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.09.2019, спрямованої на адресу Президента України - Голови РНБО України;
зобов`язав Президента України - Голову РНБО України розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 відповідно до вимог Закону № 393/96-ВР.
На виконання вказаного судового рішення Верховного Суду Президент України розглянув звернення позивача від 30.09.2019 та надав йому відповідь про те, що з огляду на відсутність умов, передбачених Законом України від 16.03.2000 № 1550-III «Про правовий режим надзвичайного стану» (далі - Закону № 1550-III), його пропозиції розглянуто Апаратом РНБО України та взято до відома.
Вважаючи таку відмову в задоволені заяви незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН
5. Позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що протиправними, на думку позивача, діями Президента України - Голови РНБО України, порушено його право на звернення до Президента України, визначене статтею 1 Закону № 393/96-ВР та статтею 40 Конотації України. До того ж, Президентом України не виконане рішення Верховного Суду у справі № 9901/555/19 щодо розгляду заяви  відповідно до вимог Закону          № 393/96-ВР, оскільки така розглянута з порушенням порядку розгляду звернень громадян, визначеного, зокрема статтями 15, 18, 19 Закону № 393/96-ВР, без перевірки викладених у заяві фактів злочинного посягання на конституційний лад України.
6. Представник відповідача у письмовому відзиві на позовну заяву стверджує про відсутність підстав для задоволення позову, посилаючись, зокрема на те, що звернення ОСОБА_1 розглянуто у відповідності із чинним законодавством та повідомлено позивача про те, що відсутні умови для введення надзвичайного стану, передбачені Законом № 1550-III, а також на те, що пропозиції позивача розглянуті Апаратом РНБО України та взяті до відома.  
7. У письмових поясненнях щодо вказаного позову Запорізька ОДА вказує на те, що ОСОБА_1 не навів жодного факту існування обставин, передбачених статтею          4 Закону №  1550-III, які можуть бути підставою для встановлення правого режиму надзвичайного стану. Також третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача вказує на те, що позивач не обґрунтовує порушення власних прав та інтересів оскаржуваними діями відповідача.
IV. ВИСНОВКИ СУДУ 
8. Оцінивши обставини справи, підтверджені доказами, наведені сторонами аргументи на обґрунтування позову та заперечень, Суд дійшов наступних висновків.
9. Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
10. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон         №  393/96-ВР, який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. 
11. Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (частина перша статті 1 Закону № 393/96-ВР).
12. У Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).
13. Судом встановлено, що позивач 30.09.2019 звернувся до Президента України - Голови РНБО України із заявою про жахливе соціально-економічне і правове становище людини, повну деморалізацію і деградацію населення і правозахисник органів Запорізької області та введення на території Запорізької області надзвичайного стану по відновленню конституційного ладу і забезпечення правопорядку, прав і свобод людини, поданою в порядку Закону № 393/96-ВР.
14. Як зазначено вище, Верховний Суд рішенням від 12.02.2020 визнав протиправною бездіяльність Президента України - голови РНБО України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.09.2019, спрямованої на адресу Президента України - Голови РНБО України; зобов`язав Президента України - Голову РНБО України розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 відповідно до вимог Закону                     № 393/96-ВР.
15. Ухвалюючи таке рішення Верховний Суд врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.11.2019 у справі № 9901/21/19 (провадження № 11-810 заі 19), відповідно до яких скарги, заяви та клопотання, подані Президенту України - Голові РНБО України особами, визначеними у частині другій статті 15 та частині другій статті 16 Закону № 393/96-ВР, а саме особами з інвалідністю внаслідок війни, підлягають розгляду Президентом України особисто.
16. Матеріали справи свідчать про те, що Президент України - Голова РНБО України за посадою на виконання судового рішення від 12.02.2020 у справі № 9901/555/19 розглянув зазначену вище заяву позивача та надав останньому відповідь про відсутність підстав для введення надзвичайного стану на території Запорізької області.
17. Не погоджуючись із відповіддю Президента України, ОСОБА_1 звернувся  до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем вимог статей 15, 18, 19 Закону № 393/96-ВР та мотивуючи його тим, що Президент України здійснив неналежний розгляд зазначеної вище заяви, чим порушено його право на звернення у відповідності до наведеного вище Закону.
18. Так, частиною першою статті 15 Закону № 393/96-ВР  визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
19. У статті 18 Закону № 393/96-ВР  визначені права громадянина при розгляді заяви чи скарги органами державної влади, зокрема:
особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;
знайомитися з матеріалами перевірки;
подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;
бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;
одержати письмову відповідь про результати розгляду  заяви чи скарги.
20. У свою чергу обов`язки органів державної влади щодо розгляду заяв чи скарг встановлені у статті 19 Закону № 393/96-ВР, відповідно до якої такі органи, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
21. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (частина четверта статті 15 Закону № 393/96-ВР).
22. Як видно з матеріалів справи, Президент України - Голова РНБО України за результатами розгляду звернення позивача від 30.09.2019 листом від 27.03.2020       № 01-01/224  повідомив останнього про відсутність умов, передбачених Законом            № 1550-III для введення надзвичайного стану на території Запорізької області,  а також про те, що пропозиції позивача розглянуті Апаратом РНБО України та взяті до відома.
23. Отже, у відповіді Президента України - Голови РНБО України викладені мотиви відмови для введення надзвичайного стану на території Запорізької області з посиланням на Закон №   1550-III, що узгоджується із положеннями статей 15 та 19 Закону № 393/96-ВР щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. 
24. При цьому, колегія суддів зазначає, що змістом Закону України від 05.03.1998       № 183/98-ВР «Про Раду національної безпеки і оборони України» не передбачено можливості участі осіб на засіданнях РНБО України за їх зверненнями, поданими  у порядку Закону № 393/96-ВР.
25. З урахуванням наведеного, Верховний Суд, виконуючи завдання, визначені частиною другою статті 2 КАС України, перевіряючи чи діяв Президент України - Голова РНБО України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, дійшов висновку про те, що відповідач, у спірних відносинах не допустив порушень Закону № 393/96-ВР, діяв підставно, законно та у межах наданих повноважень. 
26. Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
27. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
28. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).
Керуючись статтями 241-243, 246, 255, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Запорізька обласна державна адміністрація, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16.06.2020.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук,
Т.Г. Стрелець, 
 І.В. Желєзний, 
 С.Г. Стеценко, 
 Л.В. Тацій, 
Судді Верховного Суду