ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження №33/821/196/20 Справа № 701/19/20 	  	Головуючий по першій інстанції Маренюк В.Л.	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.	

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 р. м. Черкаси

       Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року, якою
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом ТОВ «Кищенці», ІПН НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №309458 від 29.12.2019, ОСОБА_1 29.12.2019 о 03 год. 53 хв. АД М-05 Київ-Одеса 186 км+200 м керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 № 0126, результат – 1,16 ‰, тест № 504, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.  
Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн. 
Не погодившись із оскаржуваною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року, а провадження по справі відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно ним подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, в якій просить поновити строк на її апеляційне оскарження.
В апеляційній скарзі посилається на те, що він незгідний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.
Вважає, що судом грубо порушено його право на захист та ст.229 КАС України, ст.ст. 7, 9, 10 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», так як не здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами.
Вказує, що поліцейськими було порушено огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол – недопустимим доказом його вини. Крім того, протокол не відповідає фактичним обставинам справи, як і всі зібрані матеріали, оскільки під час складання протоколу правоохоронцями взагалі не оформлено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, права та обов`язки під час складання протоколу не роз`яснено, дані Drager 6820 не можуть бути допустимим доказами, оскільки до суду не надано сертифікату відповідності даного приладу, свідоцтва про повірку та інструкції з його експлуатації, відеофіксація не проводилася. 
Зазначає, що водія не було відсторонено від керуванням транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.
Одночасно зазначає, що покази свідків не узгоджуються з фактичними обставинами справи, так як в його дружини пояснення не відбирали, а її сестру правоохоронці змусили розписатися в якомусь незаповненому папірці, а в протоколі зазначено, що його пояснення міститься на окремому аркуші, тоді як в матеріалах справи наявна ксерокопія його пояснень. Крім того, в матеріалах справи наявне пояснення ОСОБА_2 , який є зацікавленою особою, так як він є водієм автомобіля, за участю якого сталася ДТП. 
Також вказує, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.
10.04.2020 на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він просить розглядати апеляційну скаргу без його участі. Свою апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП. 
Із матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_1 – Пархета М.А. отримав у місцевому суді 06.03.2020, тоді апеляційна скарга ОСОБА_1 направлена поштою 14.03.2020, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №309458 від 29.12.2019, складеного поліцейським взводу патрульної поліції в м.Умань Ковальовим Р.В., про те, що ОСОБА_1 29.12.2019 о 03 год. 53 хв. АД М-05 Київ-Одеса 186 км+200 м керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 № 0126, результат – 1,16 ‰, тест № 504, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- роздруківки з приладу «Alcotest Drager 6820» від 29.12.2019, згідно якої результат тесту: 1,16 ‰;
- пояснень від 29.12.2019, отриманих від ОСОБА_1 , згідно яких, він рухався на технічно справному автомобілі по АД М-05 Київ-Одеса, тоді як інший транспортний засіб здійснив зіткнення з його транспортним засобом, а саме, в правий бік. Зазначав, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та на пропозицію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння погодився у присутності двох понятих; 
- пояснень від 29.12.2019, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості понятих при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який погодився, у встановленому законом порядку, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту - 1,16 ‰;
- рапорту поліцейського взводу ПП в м.Умань УПП в Черкаській області ДПП Р.Ковальова про те, що 29.12.2019 близько 03 год. 00 хв. прибувши на місце ДТП, а саме, АД М-05 Київ-Одеса 186 км+200 м Маньківського району, було з`ясовано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою при зміні напрямку руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем MІTSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого ТЗ отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Також при спілкуванні з  ОСОБА_1  у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, якому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився на Alcotest Drager № 0126, результат - 1,16 ‰, на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
Враховуючи вищевикладене, не підлягають до задоволення доводи апелянта, що висновки судді не відповідають обставинам справи та яким порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, прийшовши до правильного висновку щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Неспроможними є доводи апелянта щодо нездійснення фіксування судового процесу технічними засобами, так як чинним КУпАП не передбачено фіксування судового процесу технічними засобами, тоді як дане питання, в разі заявлення клопотання учасниками процесу щодо його фіксування, врегульовується застосуванням принципу аналогії закону. 
Із матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до суду першої інстанції з відповідним клопотаннями, тобто в діях місцевого суду відсутні порушення чинного законодавства, зокрема, КУпАП з приводу не фіксування судового процесу технічними засобами.
Крім того, як вбачається із змісту апеляційної скарги апелянта ОСОБА_1 , як на порушення його прав у даній справі, він посилається на ст.229 КАС України, яка у даному випадку не підлягає до застосування, оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються у відповідності до норм КУпАП.
Не можуть бути задоволенні доводи апелянта про те, що поліцейськими було порушено огляд на стан сп`яніння з зазначених апелянтом в його апеляційній скарзі підстав, так як є такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні положень процесуального закону.
Неспроможними є також доводи апелянта про те, що водія не було відсторонено від керуванням транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП, оскільки не дають підстав для скасування законного рішення суду першої інстанції. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що покази свідків не узгоджуються з фактичними обставинами справи, так як в його дружини пояснення не відбирали, а її сестру правоохоронці змусили розписатися в якомусь незаповненому папірці, а в протоколі зазначено, що його пояснення міститься на окремому аркуші, тоді як в матеріалах справи наявна ксерокопія його пояснень та те, що в матеріалах справи наявне пояснення ОСОБА_2 , який є зацікавленою особою, так як він є водієм автомобіля, за участю якого сталася ДТП. 
Вважаю дані доводи апелянта безпідставними, надуманими, не підтвердженими неналежними і допустимими доказами та які ґрунтуються здебільшого на припущеннях, та направлені порушником для уникнення його від адміністративної відповідальності. 
Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.
В свою чергу, матеріали справи містять пояснення самого ОСОБА_1 , яке додане до протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-які зауваження щодо змісту даного протоколу в матеріалах справи відсутні.
Що ж стосується доводів ОСОБА_1 про наявність в матеріалах справи ксерокопії його пояснень, вважаю за необхідне зазначити. 
Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2019 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, з чого слідує, що до вказаного адміністративного матеріалу було приєднано пояснення ОСОБА_1 , тоді як до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП приєднано копію його пояснень. 
Безпідставними є доводи апелянта, які не підлягають до задоволення про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки у справі відсутні будь-які дані щодо підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними результату спеціального технічного засобу та не заперечувався самим ОСОБА_1 . 
Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року щодо  ОСОБА_1  є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба