ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
2 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 357/5495/19
провадження № 51-4616км19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати                                                                   Касаційного  кримінального суду у складі:
Головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,
за участю:                                                        
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
засудженого                                               ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника                                                   ОСОБА_7 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого  ОСОБА_6  на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 7 серпня 2019 року, якою повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про виправлення описки у вироку Апеляційного суду Київської області від 2 липня 2013 року.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про виправлення описки у вироку Апеляційного суду Київської області від 2 липня 2013 року. 
Київський апеляційний суд ухвалою від 7 серпня 2019 року повернув апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вищезазначенуухвалу у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його продовження. 
 
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала 
 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
 
На обґрунтування своїх доводів зазначає, що: 
- суд першої інстанції безпідставно відхилив його клопотання про виправлення описки у вироку щодо нього, тоді як у цьому вироку викладено такі його показання, які він ніколи не надавав, та наведено такі обставини, яких не було, крім того, в клопотанні він ставив питання про зміну вироку по суті;  
- суд апеляційної інстанції безпідставно повернув його скаргу, пославшись на порушення передбаченого законом строку на подання апеляційної скарги, оскільки цього строку він не порушував;
- при постановленні вироку Апеляційного суду Київської області від 2 липня 2013 року щодо нього суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому цей вирок підлягає перегляду.
 
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений та захисник підтримали касаційну скаргу, прокурор вважав, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Мотиви Суду
 
Відповідно до ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням зазначеного ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого щодо виправлення описки не є предметом касаційного розгляду. Також не є предметом касаційного розгляду у цьому провадженні й вирок Апеляційного суду Київської області від 2 липня 2013 року щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з чим Суд не вбачає підстав для надання оцінки доводам у касаційній скарзі в цій частині.
Відповідно до вимог п. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.
У п. 2 ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 395 КПК зазначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути поданапротягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Отже, строк на оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року до апеляційного суду відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК становить 7 днів з дня її оголошення (окрім осіб, що перебувають під вартою).
Як установив суд, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції було постановлено 20 червня, а останнім днем подачі апеляційної скарги є 27 червня 2019 року. Посилаючись на те, що ОСОБА_6 був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції під час проголошення судового рішення, проте подав апеляційну скаргу лише 17 липня 2019 року, тобто пропустив строк на апеляційне оскарження, і не ставив питання про поновлення цього строку, суд ухвалою від 7 серпня 2019 року повернув його скаргу.
Разом із тим, з матеріалів провадження та додатків до касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 убачається, що він брав участь у провадженні суду першої інстанції в режимі відеоконференції, перебуваючи під вартою за місцем відбування ним покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», а тому строк оскарження ухвали мав обчислюватися саме з дня отримання ним ухвали суду першої інстанції. 
Ухвалу суду першої інстанції на адресу ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» направлено 27 червня 2019 року (а.п. 28). Даних про те, коли саме ОСОБА_6 отримав цю ухвалу, матеріали провадження не містять. При цьому до касаційної скарги засуджений долучив розписку, згідно з якою ухвалу суду першої інстанції він отримав 11 липня 2019 року.
Апеляційна скарга засудженого датована 13 липня 2019 року, направлена з установи виконання покарань 20 липня 2019 року. 
Таким чином, суд дійшов висновку про пропущення обвинуваченим строку на апеляційне оскарження, не дослідивши та не перевіривши належним чином це питання відповідно до вимог закону, чим порушив право ОСОБА_6 на апеляційне оскарження судового рішення. Зазначене порушення за ч. 1 ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування цього судового рішення.
З огляду на викладене ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати наведене та вирішити питання щодо прийняття скарги до апеляційного розгляду з дотриманням вимог закону.
Керуючись статтями 369, 412, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 7 серпня 2019 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                  ОСОБА_3