ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/11/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №693/1091/18 Категорія: 302000000 	Шимчик Р. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 квітня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів	Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Бондаренка С.І. 	
за участю секретаря 	Матюхи В.І.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» - адвоката Чепурка Радислава Станіславовича на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року у справі за позовом фермерського господарства «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько Валентини Петрівни про визнання недійсним договору та скасування реєстрації права, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року фермерське господарство «Степ» звернулося до суду з позовом до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. про визнання недійсним договору та скасування реєстрації права.
В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що постановою апеляційного суду Черкаської області від 22.08.2018 р. задоволено позовні вимоги ФГ «Степ» до ІП «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору встановлення емфітевзису, визнання укладеною додаткової угоди, скасовано рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25.05.2018 р. та задоволено вимоги ФГ «Степ», а саме визнано недійсним договір емфітевзису від 15.05.2015 р., укладений між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна», на використання земельної ділянки площею 4,45 га, розташованої в адміністративних межах Жашківської міської ради за межами населеного пункту, кадастровий номер 7120910100:05:001:1126; визнано укладеною між ОСОБА_1 та ФГ «Степ» додаткову угоду в редакції, запропонованій господарством.
Зазначав, що укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна», право на яку зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 30.03.2018 р., порушує право на використання землі ФГ «Степ» на підставі додаткової угоди про пролонгацію строку дії договору оренди, визнаної укладеною судом. А тому, зазначений вище договір оренди між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна» підлягає визнанню недійсним.
Крім того, оскаржуваний договір також порушує право орендаря на поновлення строку дії договору на новий строк, оскільки унеможливлює виникнення права на використання ділянки ФГ «Степ» в силу існування запису про державну реєстрацію права оренди на ділянку за ІП «Агро-Вільд України». 
При цьому у відповідності до ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди). Цією ж статтею передбачено порядок дій орендаря та орендодавця, спрямованих на подальше поновлення договору оренди.
Наявність речового права, яке виникло у ІП «Агро-Вільд Україна» за період із 01.01.2018 р. позбавляє можливості позивача зареєструвати право на поновлений судом договір на новий строк.
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 р. позовну заяву ФГ «Степ» до ІП «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шеклудько В.П. про визнання недійсним договору та скасування реєстрації права задоволено частково.
Визнано недійсним договір оренди землі від 30.03.2018 р., укладений між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна», на використання земельної ділянки площею 4,45 га, розташованої в адміністративних межах Жашківської міської ради Черкаської області за межами населеного пункту, кадастровий номер 7120910100:05:001:1126. У частині позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. від 30.03.2018 р. номер запису про інше речове право 25551487 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 4,45 га, розташовану в адміністративних межах Жашківської міської ради за межами населеного пункту, кадастровий номер 7120910100:05:001:1126, за іноземним підприємством – відмовлено.
Стягнуто солідарно з ІП «Агро-Вільд Україна» та з ОСОБА_1 на користь ФГ «Степ» судові витрати.
Своє рішення суд мотивував тим, що одночасне використання земельної ділянки різними суб`єктами на різних цивільно-правових підставах не узгоджується з вимогами цивільного та земельного законодавства і є взаємовиключним, що в свою чергу зумовлює протиправність існування права оренди, яке виникло та зареєстровано пізніше. 
Суд першої інстанції прийшов до висновку, про порушення відповідачами ІП «Агро-Вільд Україна» та ОСОБА_1 переважного права ФГ «Степ» на реєстрацію пролонгованого договору оренди землі від 21.01.2008 р. на новий строк в силу існування запису про державну реєстрацію права оренди на ту саму земельну ділянку за ІП «Агро-Вільд Україна», а також п.29 вказаного договору оренди землі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ІП «Агро-Вільд Україна» - адвокат Чепурко Р.С. просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 р. та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні заявлених ФГ «Степ» позовних вимог, оскільки вважає його незаконним, необгрунтованим, а висновки такими, що суперечать нормам матеріального, і процесуального права.
Апеляційні вимоги мотивував тим, що у зв`язку зі спливом строку дії договору оренди земельної ділянки від 21.01.2008 р. та заперечення укладання будь-якої нової угоди оренди з ФГ «Степ», а також чинності договору про встановлення емфітевзису, укладеного між ОСОБА_2 та ІП «Агро-Вільд Україна» 15.05.2015 р., 01.01.2018 р. право користування земельною ділянкою кадастровий номер 7120910100:05:001:1126 перейшло до ІП «Агро-Вільд Україна». З метою упорядкування господарських відносин, 30.03.2018 р., між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна» було укладено договір оренди зазначеної ділянки, про що приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. 30.03.2018 р. внесено запис до реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію цього права оренди. Однак, суд на підставі рішення апеляційного суду Черкаської області по справі 693/26/18, яка наразі перебуває на розгляді Верховного Суду і остаточне рішення по якій ще не прийнято, вважє, що право ФГ «Степ» таки підлягає захисту цим судом шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем. Суд дійшов висновку, що на підставі ст.ст.3,4,8-2 Закону України «Про оренду землі», посилаючись на право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, ФГ «Степ» як орендар переважної більшості земель масиву земель сільськогосподарського призначення з аналогічними кадастровими номерами, має додатковий законодавчий захист. Проте судом не враховано, що більшість земель з зазначеного масиву, якими наразі користується ФГ «Степ», є предметом спорів, які розглядаються тим же складом суду, що виніс оскаржуване рішення, а сторонами цих проваджень є власники спірних ділянок та ІП «Агро-Вільд Україна».
Апелянт зазначає, що справа №693/26/18 і справа, за якою винесено оскаржуване рішення мають однаковий предмет позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а саме за своїми позовними вимогами ФГ «Степ» намагається відновити своє переважне право на поновлення договору оренди землі від 21.01.2008 р., а тому відповідно п.6 ч.4 ст.185 ЦПК України, суд мав би повернути ФГ «Степ» позовну заяву, однак, цього не зробив, що, на думку апелянта, є грубим порушенням процесуальних норм.
Апелянт вважає, що на час прийняття позову по справі №693/1091/18, а саме 17.01.2019 р., ФГ «Степ» здійснило всі можливі дії для реалізації своїх прав на переважне поновлення договору оренди землі від 21.01.2008 р. відповідно вимог ст.33 ЗУ «Про оренду землі», в свою чергу ОСОБА_1 повідомлено позивача про небажання поновлювати договір з позивачем. Інших претендентів на укладення саме договору оренди земельної ділянки 7120910100:05:001:1126 на час виникнення спірних правовідносин не було. Отже, за таких обставин, зміна умов договору оренди при його поновленні можлива лише за згодою сторін договору оренди, а саме ФГ «Степ» та ОСОБА_1 , чого не було досягнуто. Рішення апеляційного суду Черкаської області у справі №693/26/18 щодо визнання додаткової угоди в редакції ФГ «Степ» укладеною наразі оскаржується у Верховному Суді та не є остаточним, тому посилання на його положення до винесення рішення касаційного суду є передчасними, а тому відсутні законні підстави для державної реєстрації пролонгованого договору оренди землі від 21.01.2008 р.
02.12.2019 р. на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ФГ «Степ» - адвоката Шестакова С.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, про залишення без змін рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 р. Вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим. 
Наголосив, що законність виникнення права оренди у ФГ «Степ» вже встановлено судами у справі №693/26/18 та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК не потребує доказування.
Зазначив, що передача ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного договору оренди спірної земельної ділянки в користування ІП «Агро-Вільд Україна» та подальша реєстрація на підставі цього права користування в реєстрі речових прав на нерухоме майно свідчить про порушення вимог закону.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи, та із постанови апеляційного суду Черкаської області від 22.08.2018 р. винесеної за розглядом апеляційної скарги ФГ «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору емфітевзису та про визнання укладеною додаткової угоди, 21.01.2008 р. між ОСОБА_3 та ФГ «Степ» був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що 15.02.2008 р. до Державного реєстру земель внесено запис за №040878200027. Вказаний договір укладено на 5 рокі з 21.01.2008 р. до 21.01.2013 р. (а.с.5-6).
       Додатковою угодою від 01.08.2011 р. строк дії договору оренди землі, укладений 21.01.2008 р. між ОСОБА_3 та ФГ «Степ» був продовжений до 31.12.2017 р.
       15.05.2015 р. між іноземним підприємством «Агро-Вільд Україна» та ОСОБА_3 укладено договір емфітевзису, предметом якого є земельна ділянка, площею 4,4511 га, яка розташована: Черкаська область, Жашківський район, Жашківська міська рада, з ціловим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 7120910100:05:001:1126, склад угідь рілля – 4,4511 га, яка належить власнику на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №047750 виданого 12.02.2003 р. Жашківською міською радою.
       Пунктом 1.3 договору емфітевзису визначено, що дана земельна ділянка знаходиться в оренді до 31.12.2017 р. Сторони домовились, що емфітевтичне право за цим договором набирає чинності з 01.01.2018 р. і закінчується 01.01.2025 р., про що зазначено у п.2.4 договору емфітевзису.
       Згідно свідоцтва про смерть, виданого 10.01.2017 р. Жашківським райвідділом ДРАЦС у Черкаській області актовий запис №6, орендодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.09.2017 р. право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та №2-1365, виданого 22.09.2017 р. Жашківською державною нотаріальною конторою. 
       При прийнятті рішення суд посилався на постанову 22.08.2018 р. апеляційного суду Черкаської області у справі №693/26/18 за позовом ФГ «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору встановлення емфітевзису, визнання укладеною додаткової угоди, скасовано рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25.05.2018 р. та задоволено вимоги ФГ «Степ», а саме визнано недійсним договір емфітевзису від 15.05.2015 р., укладений між ОСОБА_4 та ІП «Агро-Вільд Україна» та додаткову угоду до нього від 26.11.2015 р.; визнано укладеною між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Степ» додаткову угоду в редакції, запропонованій господарством (а.с.7-10).
Проте, вказана постанова Черкаського апеляційного суду від 22 серпня 2018 р. була переглянута в касаційній інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 та постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року постанову апеляційної інстанції скасовано, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25 травня 2018 року залишено в силі.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.
Це підтверджує ст. 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповіднодо ч.1ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 р. по справі № 6-230цс14 викладено наступний правовий висновок: «Частина третя статті 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, надаючи, таким чином, особам право вибору: використати існуючі норми законодавства для регулювання своїх стосунків або встановити для цих стосунків власні правила поведінки. Отже принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом. Таким чином сторони не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини, лише у випадках якщо: 1) існує пряма заборона, встановлена актом цивільного законодавства; 2) заборона випливає із змісту акта законодавства; 3) така домовленість суперечить суті відносин між сторонами.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачами ІП «Агро-Вільд Україна» та   ОСОБА_1  було порушено переважне право ФГ «Степ» на реєстрацію пролонгованого договору оренди землі від 21.01.2008 р. на новий строк в силу існування запису про державну реєстрацію права оренди на ту ж саму земельну ділянку за ІП «Агро-Вільд Україна», а також п.29 вказаного договору оренди землі, оскільки відповідно до ст.33 «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар який належно виконував обов?язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Однак колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції.
Разом з тим, Законом України «Про оренду землі» чітко визначено форму, умови та порядок укладення, зміни, припинення договорів оренди землі. Більше того, незазначення в договорі оренди істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», матиме наслідком його недійсність.
Законом України «Про оренду землі» урегульовано відносини, пов?язані виключно з орендою землі, в той час як правовідносини за договором емфітевзису регулюються нормами глави 33 розділу II «Речові права на чуже майно» Цивільного кодексу України.
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначено в ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 цього Закону, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов?язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі».
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами восьмою, дев`ятою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Отже, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. У разі недотримання цієї процедури орендарем його переважне право на укладення договору оренди землі припиняється.
При цьому, переважне право орендаря буде порушене, зокрема, у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотримання процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати своє переважне право.
Загальні положення щодо переважного права наймача на укладення договору найму на новий строк також закріплено в ч. 1 ст. 777 ЦК України, відповідно до якої наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.
Проаналізувавши вказані положення законодавства, суд вважає, необхідно зазначити, що поняття переважного права орендаря означає надання йому переваги орендодавцем у разі наявності пропозицій інших господарюючих субєктів, що містять умови, рівні з умовами особи, що наділена переважним правом.
Таким чином, можливість реалізації переважного права орендарем прямо пов`язана з наявністю пропозицій, які містять виключно рівні умови з умовами орендаря, інакше це суперечило б праву та інтересу власника розпорядитися своїм майном на більш сприятливих умовах.
Однак, як вбачається з матеріалів справи будь-які документи про те, що ФГ «Степ» дотримався встановлених вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме процедури поновлення договору оренди земельної ділянки, відсутні. Про вчинення таких дій не зазначив позивач ФГ «Степ» і в своїй позовній заяві, а тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про визнання недійсним договорів оренди землі від 30.03.2018 р., з підстав того, що право ФГ «Степ» на поновлення договору оренди земельної ділянки є порушеним.
Колегія суддів вважає, що оскільки у позивача ФГ «Степ» припинились переважні права на укладення договору оренди землі, і ним не були дотримані вимоги ст.33 Закону України  «Про оренду землі» підстави для визнаннянедійсним договір оренди землі від 30.03.2018 р., укладений між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна», на використання земельної ділянки площею 4,45 га, розташованої в адміністративних межах Жашківської міської ради Черкаської області за межами населеного пункту, кадастровий номер 7120910100:05:001:1126 відсутні, оскільки права позивача у зв`язку з його укладенням не порушуються.
Така правовова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року справа №693/26/18 (провадження №61-44949св18). 
Разом з цим, не підлягає задоволенню позовна вимога про скасування державної реєстрації на право власності на земельну ділянку з огляду на таке. 
Пунктом 2 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор забезпечує проведення державної реєстрації прав.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно зі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Статтею 27 Закону передбачено скасування державної реєстрації речових прав в разі винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до державного реєстру прав. Визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним є підставою для скасування його державної реєстрації.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду Жашківського районного суду винесено з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.
Згідно ч. 13 ст.141 ЦПК Ураїни, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
По справі вбачається, що відповідачем при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 2881,50 грн., ця сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.
Згідно п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376 п.4 ч.1, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу представника іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» - адвоката Чепурка Радислава Станіславовича - задовольнити.
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року  - скасувати і ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовуфермерського господарства «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько Валентини Петрівни про визнання недійсним договору та скасування реєстрації права відмовити.
Стягнути з фермерського господарства «Степ» на користь іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 2881,50 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2020 року.

Судді: