Ухвала
13 березня 2020 року
м. Київ
справа № 761/26790/17
провадження № 61-4150ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 
про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України 
(далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму коштів у розмірі 
39 378, 25 грн.  
В обґрунтування свого позову зазначало, що 22 листопада 2015 року 
о 13:00 годині по вулиці Якубовського 3 у місті Києві з вини 
ОСОБА_1 сталася дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) 
за участі транспортних засобів: «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 
під керуванням водія ОСОБА_2 , та «Toyota», реєстраційний номер 
НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована. МТСБУ виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 
38 628, 25 грн, а також поніс витрати в розмірі 750 грн у зв`язку 
із залученням аварійного комісара. 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 
від 12 грудня 2017 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму коштів у розмірі 
38 628, 25 грн, що відповідає сумі страхової (регламентної) виплати. 
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задоволено частково.
Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року скасовано.
Позовні вимоги МТСБУ задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь МТСБУ суму коштів у розмірі 
38 628, 25 грн.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
29 лютого 2020 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову МБТСУ у повному обсязі.
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, 
що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції було отримано 
30 січня 2020 року.
Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, 
строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального 
і процесуального права при відсутності висновку Верховного Суду 
щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах 
(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексуУкраїни провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною першою статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, 
що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження 
є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу) має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 39 378, 25 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі 
не встановлено. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному  оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних 
з виплатою страхового відшкодування, - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович