Ухвала
Іменем України 
06 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 235/6875/16-к
провадження № 51-6040ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня             2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року з доданим до неї клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 лютого 2019 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу у зв`язку з тим, що ним не усунуто недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 03 грудня 2018 року, в установлений строк. 
На адресу Верховного Суду 02 травня 2019 року від засудженого              ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга, датована і підписана                   ним 15 квітня 2019 року.
Ухвалою касаційного суду від 08 травня 2019 року зазначена касаційна скарга з усіма доданими до неї матеріалами повернута засудженому ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку. 
Від засудженого ОСОБА_4 24 травня 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли доповнення до вищевказаної касаційної скарги від 15 квітня  2019 року.
Ухвалою суду касаційної інстанції від 28 травня 2019 року вказані доповнення були повернуті засудженому, оскільки предметом розгляду суду касаційної інстанції є касаційна скарга, а вона ухвалою від 08 травня 2019 року була повернута ОСОБА_4 разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами, що позбавляло можливості суд касаційної інстанції розглянути подані засудженим доповнення.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 вересня 2019 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року щодо нього та повернуто його касаційну скаргу, подану на вказані судові рішення.
На адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду 
від 11 жовтня 2018 року з доданим до неї клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, засуджений ОСОБА_4 24 жовтня 2018 року отримав копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду. При цьому до суду касаційної інстанції він звернувся               
26 березня 2020 року, тобто із суттєвим пропуском трьохмісячного строку на оскарження вказаного судового рішення, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку засуджений посилається на те, що він знаходився у реабілітаційно-відновлювальному періоді після перенесеного у 2017 році інсульту, що перешкодило йому подати касаційну скаргу вчасно.
Однак, зазначена засудженим підстава у даному випадку не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року після отримання засудженим 24 жовтня 2018 року її копії, оскільки, як убачається з матеріалів провадження за скаргою, засуджений у визначений законом строк звертався до касаційного суду із касаційною скаргою, яка була ухвалою суду касаційної інстанції залишена без руху, надіслав у межах наданого 15-денного строку повторну касаційну скаргу на виконання вказаного судового рішення, однак недоліки не усунув, тому подані скарги були йому повернуті. 
Таким чином, перебування засудженого, як він зазначає, у реабілітаційно-відновлювальному періоді з огляду на стан його здоров`я, з урахуванням вищевикладеного, жодним чином не перешкодило звернутись йому до касаційного суду у визначений законом трьохмісячний строк на оскарження постановлених щодо нього судових рішень.
Крім того, слід зазначити, що засуджений у разі необхідності міг скористатися послугами захисника для написання і подачі касаційної скарги, чого не зробив.
Таким чином, враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданому 26 березня 2020 року клопотанні засудженим не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не  порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається. 
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року та ухвали Донецького апеляційного суду 
від 11 жовтня 2018 року щодо нього. 
Повернути засудженому  ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня             2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_5                                ОСОБА_3