УХВАЛА
 
02 червня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 161/6929/18 
провадження № 51-2087 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) у складі:
головуючого:          ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 .
Обставини справи
1. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2019 року, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі статті 75 КК звільнено ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на строк З роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК.
2. Згідно вироку суду, ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за те, що він,                          30 вересня 2018 року близько 02:30, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес Бенц 250 Б», рухаючись населеним пунктом с. Буяни Луцького району Волинської області, всупереч вимогам п. 2.3, 12.1,12.4, 12.9 Правил дорожнього руху, перевищуючи максимально допустиму швидкість у населеному пункті, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, ліве відносно руху транспортного засобу узбіччя і кювет, де допустив наїзд на придорожнє дерево, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які спричинили його смерть.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування статті 75 КК, що призвело, на думку прокурора, до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
4. Судом апеляційної інстанції не оцінено належним чином доводи апеляційної скарги прокурора про те, що при призначенні судом першої інстанції міри покарання ОСОБА_4 не в повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та обставини його вчинення. Зокрема, не взято до уваги, що від його злочинних дій, вчинених у стані алкогольного сп`яніння, настали тяжкі наслідки. 
5. Прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів його апеляційної скарги та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                         ОСОБА_3